ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року
м. Харків
справа №638/24707/25
провадження №22-ц/818/3452/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.,
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок відключення електричної установки та відновлення послуг електропостачання, -
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слобідського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2026 року, постановлену суддею Музиченко В.О.
в с т а н о в и в:
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ «Харківоболенерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок відключення електричної установки та відновлення послуг електропостачання.
Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 20 січня 2026 року позовна заява залишена без руху.
Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2026 року позовна заява повторно залишена без руху.
Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2026 року позовна заява повернута заявнику
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на необґрунтованість ухвали суду від 25.02.2026 року, просить її скасувати, зазначає, що нею подано заяву, якою усунуті усі недоліки за кожним пунктом визначеним законом та зазначеними в ухвалі суду першої інстанції про залишення їх позовної заяви без руху.
Перевіряючи законність і обґрунтованість повернення позовної заяви позивачу як не поданої, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 такою, що не подана, та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції виходив з невідповідності позовної заяви вимогам ч. 7 ст. 185 ЦПК України а саме: надані позивачкою уточнення не можуть вважатися належним виконанням ухвали суду від 17.02.2026 року, оскільки у позовній заяві мають будуть викладені обставини та зазначені докази, які їх підтверджують. Таким чином недоліки вказані в ухвалі суду від 17.02.2026 року позивачем не виконані.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до ст. 175 ЦПК України передбачені вимоги до форми та змісту позовної заяви, зокрема, п.5 передбачає, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно із положеннями частини першої - третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Залишаючи позовну заяву без руху, судом першої інстанції в ухвалі від 20.01.2026 року було зазначено, що позивачу необхідно усунути наступні недоліки: позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору не в повному обсязі, а тому позивачу потрібно доплатити судовий збір та докази такої доплати надати суду.
На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_1 надала квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою Слобідського районного суду м.Харкова від 17 лютого 2026 року позовна заява повторно залишена без руху.
Ухвала вмотивована тим, що позивач не виконала вимоги ухвали від 20.01.2026 року в іншій частині.
На виконання зазначеної ухвали від 17.02.2026 року позивачка надала уточнення до позовної заяви, в якій вона зазначила, що другу помилку вона роз`яснює у флешці, це відповідно відшкодування майнової шкоди у розмірі 6000,00 грн. До заяви доданий флеш-носій.
Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.
Посилання суду першої інстанції про відсутність у позовній заяві даних, щодо конкретизації позовних вимог, більш детального обгрунтування своїх вимог, посилання на докази та відсутності посилань на ст. 175 ЦПК є безпідставним, оскільки, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди наступним: 17.11.2025 року вона прийшла до своєї квартири та побачила, що світла в її квартирі немає, продукти у холодильнику пропали, а холодильник почав смердіти. Вважає, що таке відключення є протиправним, оскільки відсуне відповідне рішення суду. Ці дії з боку відповідача спричинили їй матеріальну шкоду яка полягає у порчі продуктів харчування та затхлого холодильника які вона оцінює в 6000,00 грн а.с.10 абз 6. Як доказ до позовної заяви долучено фото, а в подальшому відео на флешці Також їй спричинена моральна шкода яка полягала у отриманому стресі, відсутності бажання щось робити навіть їсти, які вона оцінює в 30000,00 грн.
Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не наведено у позовній заяві обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та не надано докази, що підтверджують вказані обставини щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6000,00 грн, суперечать матеріалам справи.
Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до вимог ст. 189 ЦПК України під час підготовчого судового засідання суд остаточно визначає предмет спору, характер спірних правовідносин та позовні вимоги.
Тому повернення позовної заяви позивачу із зазначених мотивів є безпідставним.
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви - є помилковим.
Тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.
Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст. 379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Слобідського районного суду м.Харкова від 25 лютого 2026 року - скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України
Головуючий:       О.В. Маміна
Судді:        Н.П. Пилипчук
О.Ю. Тичкова