Справа № 591/4748/19
Провадження № 2/591/82/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року 

Зарічний районний суд м. Суми в складі: 
головуючого судді Ніколаєнко О.О., 
за участю секретаря судового засідання Митник Ю.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу № 591/4748/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернулася до суду позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Сумської міської ради від 06.04.2004 №297. До 01 липня 2003 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі за її згодою як колишній чоловік з 27.05.2004 року. Відповідач фактично не проживає у спірному приміщенні з жовтня 2014 року, будь-яких витрат по утриманню майна не несе, втратив будь-який зв`язок з спірним житлом. Наявність прописки в квартирі чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй нерухомим майном. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_2 .
В поясненнях на позовну заяву відповідач позов не визнав. Зазначає, що позивач перешкоджає йому у користуванні спірним приміщенням. В квартирі знаходяться його речі, одяг. За спірний період ним було придбано та встановлено меблі в квартирі, здійснено заміну вікон, встановлено балконну раму. Придбано килим, кондиціонер, проводилися ремонтні роботи. Також він користується пільгами на оплату комунальних послуг як ветеран органі внутрішніх справ. Враховуючи відсутність підстав для втрати права користування житлом, просить в задоволенні позову відмовити.
В додаткових поясненнях на позов позивач зазначила, що з 18.07.2023 року відповідач має власне житло для проживання – квартиру АДРЕСА_3 , яка належить йому на підставі договору дарування, а тому визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням не порушить його прав.
Позивач та представник у судовому засіданні позов підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснила, що відповідач виїхав з квартири з власної волі, міг повернутися. До квартири інтересу не виявляв, його речі у квартирі відсутні, він їх забрав. Оплату комунальних послуг здійснює позивачка, поточний ремонт проводиться нею також за власні кошти.
Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Додатково пояснив, що на початку двохтисячних років вирішили із дружиною придбати житло через програму молодіжного житлового кредитування, але на той момент він вже досяг віку, за якого ця програма не діяла, позивачці на той момент не було тридцяти років і вона мала право на придбання житла за пільговою програ ою. З цією метою сторони вирішили формально розірвати шлюб. Була придбана квартира, яка оформлена була на позивачку, однак відповідач проживав у ній та продовжував проживати з позивачкою однією сум`єю до 2019 року. Відповідач робив у квартирі ремонт. Згодом відносини між сторонами погіршились, наразі позивачка чинить йому перешкоди у користуванні житлом. З 2019 року не проживає в квартирі бо змінили замок. Вселився в квартиру як член сім`ї, наразі відносини між ним та позивачкою припинені. Позивач проживає за кордоном з дитиною. В зв`язку з відсутністю доступу до квартири звертався до поліції.
Ухвалою суду від 08.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 01.04.2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №591/7647/19 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод користування квартирою шляхом вселення. Ухвалою суду від 09.06.2025 поновлено провадження, призначено судове засідання на 17.09.2025. Розгляд справи відкладено на 18.12.2025 для забезпечення явки свідків. 
Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку призначенням ОСОБА_4 суддею Сумського апеляційного суду, вказана справа передана у провадження судді Ніколаєнко О.О. Ухвалою суду від 24.12.2025 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.
Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.04.2004 року, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради квартира АДРЕСА_1 надана у приватну власність ОСОБА_1 (а.с.8-9) .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 01.07.2003 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 01.07.2003 року, актовий запис № 282 (а.с.12).
Згідно довідки про склад сім`ї від 08.07.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані : ОСОБА_3 як колишній чоловік, ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5 (а.с.13).
Згідно договору № 25 від 10.04.2015 року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_6 ТОВ «Оріон-Сервіс» та ОСОБА_3 , відповідач замовив раму на суму 8885 грн. Акт прийому - передачі виконаних робіт від 07.05.2015 року підписано ОСОБА_3 та адресою вказано адресу реєстрацію сторін (а.с.47-49).
Згідно довідки про розмір нарахованих платежів за електроенергію за ос/р НОМЕР_1 при нарахуванні враховувалася пільга «Ветеран органі внутрішніх справ» 50 % (2 особи). Вказана пільга нараховувалася також на послуги, нараховані за комунальні послуги (а.с.50-53).
Відповідач у грудні 2019 року звернувся до суду з позовом про вселення в квартиру АДРЕСА_1 . 
Постановою Сумського апеляційного суду від 27.03.2025 року в справі № 591/7647/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.
При ухваленні зазначеної постанови суд апеляційної інстанції зазначив, що враховуючи те, що ОСОБА_3 вселився до спірної квартири та користувався нею за згодою власниці як наймач, а не як член сім`ї власника, то він не набув самостійного права користування квартирою незалежно від тривалості проживання у ній, а тому відсутні підстави для вселення позивача до вказаної квартири. Право ОСОБА_3 на житло не порушено, оскільки він має житло для проживання – квартиру АДРЕСА_3 , яка належить йому на підставі договору дарування від 18 липня 2023 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За встановлених обставин суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про вселення до спірного житла з огляду на те, що інтереси відповідача як власника та користувача спірного житла перевищують інтереси позивача як наймача.
Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є племінником ОСОБА_1 . У квартирі відповідача не бачив. З 2017 року по 2019 рік він проживав у спірній квартирі зі згоди власниці, відповідач іноді з`являвся ненадовго (наприклад, взяти речі). Відповідач заходив у квартиру без перешкод, не бачив, щоб позивачка перешкоджала йому у доступі до квартири. Випадків з поліцією не спостерігав. Хто сплачував комунальні послуги не відомо
Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . З 2014 року відповідач у квартирі не проживає.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Судом встановлено, що правовий режим користування відповідачем спірним приміщенням був предметом дослідження у справі № 591/7647/19. Постановою Сумського апеляційного суду від 27.03.2025, яка набрала законної сили та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення для даної справи, встановлено, що ОСОБА_3 вселився до квартири не як член сім`ї власника, а як наймач (колишній чоловік), і не набув самостійного права користування квартирою.
Шлюб між сторонами розірвано ще у 2003 році, спільне господарство не ведеться, сімейні відносини між ними припинені, вказане згідно зі ст. 406 ЦК України є підставою для припинення права користування чужим майном (квартирою).
Судом встановлено, що у відповідача у власності є квартира АДРЕСА_4 . Цей факт свідчить про те, що відповідач не потребує спірного житла для задоволення своїх основних потреб, а його право на житло, гарантоване ст. 47 Конституції України, не буде порушено у разі визнання його таким, що втратив право користування.
Посилання відповідача на проведення ремонтних робіт, встановлення вікон у спірній квартирі, не є достатньою підставою для збереження права користування житлом .
Наявність реєстрації відповідача у квартирі, яка належить позивачці на праві приватної власності, створює останній перешкоди у здійсненні її прав власника щодо вільного розпорядження майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_9 витрати зі сплати судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення виготовлено 07.05.2026.

Суддя О.О. Ніколаєнко