Справа № 445/984/23 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В. 
Провадження № 22-ц/811/489/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 травня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Черевка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «Західна агровиробнича компанія» на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Західна агровиробнича компанія», третьої особи – державного реєстратора Стояніської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Наталії Василівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації прав оренди земельної ділянки, припинення прав оренди земельної ділянки,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Західна агровиробнича компанія», в якому просив: скасувати державну реєстрацію речового права ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» – права оренди земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 0,2556 га, кадастровий номер: 4621888000:05:000:0149, здійснену 12.03.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45962285 від 14.03.2019 (номер запису речового права: 30698803) та припинити таке право; скасувати державну реєстрацію речового права ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» – права оренди земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 1,3066 га, кадастровий номер: 4621888000:06:000:0121, здійснену 25.02.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45777693 від 01.03.2019 (номер запису речового права: 30526934) та припинити таке право.
В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно. За наслідками затвердження в судовому порядку мирової угоди, за позивачем визнано право власності на спадкове майно: 1/3 ідеальних часток земельної ділянки, кадастровий номер: 4621888000:05:000:0149 та земельної ділянки, кадастровий номер: 4621888000:06:000:0121. Зазначає, що на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права власності спадкоємців. 12.03.2019 та 25.02.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. внесено записи № 30698803 та № 30526934 про державну реєстрацію речового права – права оренди вищевказаних земельних ділянок за ТзОВ «Західна агровиробнича компанія». Підставою для державної реєстрації вказано договори оренди землі № б/н від 27.12.2018, укладені орендодавцем - ОСОБА_4 . Однак, вказані договори не могли бути укладені даною особою, оскільки вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, такі договори є неукладеними й не можуть створювати прав та обов`язків. Як наслідок підлягає скасуванню державна реєстрація права, проведена на підставі таких договорів.
На підставі наведеного просив задовольнити його позов.
Заочним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 28.10.2024 позов задоволено.
Скасовано державну реєстрацію речового права ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» – права оренди земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 0,2556 га, кадастровий номер: 4621888000:05:000:0149, здійснену 12.03.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45962285 від 14.03.2019 (номер запису речового права: 30698803) та припинити таке право.
Скасовано державну реєстрацію речового права ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» – права оренди земельної ділянки, розташованої на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 1,3066 га, кадастровий номер: 4621888000:06:000:0121, здійснену 25.02.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45777693 від 01.03.2019 (номер запису речового права: 30526934) та припинити таке право.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 13.01.2025 заяву ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду Львівської області від 28.10.2024 залишено без задоволення.
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило ТзОВ «Західна агровиробнича компанія», подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Звертає увагу на те, що пояснення позивача не є доказами по справі в розумінні ст. 76 ЦПК України, тобто є недопустимими доказами по даній справі згідно ст. 78 ЦПК України. Інших даних, які б встановлювали факт не підписання позивачем спірного договору оренди землі, матеріали справи не містять. По справі не проведено судової почеркознавчої експертизи. Факт не підписання спадкодавцем договорів оренди землі, має бути підтверджений належним засобом доказування, а саме висновком експерта. Оскільки такого висновку матеріали справи не містять, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Зазначає, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Такий спосіб захисту як визнання відсутнім права оренди не був заявлений позивачем, а обраний ним спосіб захисту є неналежним, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.02.2017.
Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 25.11.2020 у справі №445/1372/20 затверджено мирову угоду від 25.11.2020 укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та визнано, зокрема, за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок площею 72 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/3 ідеальної частки земельної ділянки, що розташована на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 0,2556 га, кадастровий номер 4621888000:05:000:0149, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/3 ідеальної частки земельної ділянки, що розташована на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 1,3066 га, кадастровий номер 4621888000:06:000:0121, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 247801689 та 247798244) на земельні ділянки (кадастрові номери 4621888000:05:000:0149 та 4621888000:06:000:0121) проведено державну реєстрацію права часткової власності ( 1/3 частки) ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 11.03.2021, індексні номери 57035491 та 57035031 відповідно).
Судом встановлено, що земельна ділянка, що розташована на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 0,2556 га, кадастровий номер 4621888000:05:000:0149, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №589414 від 19.06.2009, а земельна ділянка, що розташована на території Червоненської сільської ради Золочівського району Львівської області, площею 1,3066 га, кадастровий номер 4621888000:06:000:0121, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, – на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №590576 від 19.06.2009.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційної довідки №231047555 від 04.11.2020) 12.03.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. внесено запис №30698803 про державну реєстрацію речового права – права оренди земельної ділянки загальною площею 0.2556 га (місцезнаходження: Львівська обл., Золочівський р-н, Червоненська с/р). Відповідно до відомостей про суб`єкта іншого речового права орендарем земельної ділянки є ТзОВ «Західна агровиробнича компанія»; орендодавець: ОСОБА_4 ; підстава державної реєстрації: договір оренди землі № б/н від 27.12.2018. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45962285 від 14.03.2019, ОСОБА_5 , Стоянівська сільська рада Радехівського району Львівської області.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційної довідки №231050530 від 04.11.2020) 25.02.2019 державним реєстратором Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Н.В. внесено запис №30526934 про державну реєстрацію речового права – права оренди земельної ділянки загальною площею 1,3066 га (місцезнаходження: Львівська обл., Золочівський р-н, Червоненська с/р). Відповідно до відомостей про суб`єкта іншого речового права орендарем земельної ділянки є ТзОВ «Західна агровиробнича компанія»; орендодавець: ОСОБА_4 ; підстава державної реєстрації: договір оренди землі № б/н від 27.12.2018. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45777693 від 01.03.2019, ОСОБА_5 , Стоянівська сільська рада Радехівського району Львівська області.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.11.2023 у справі № 761/42030/21, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).
Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). По своїй суті такий спосіб захисту як визнання права охоплює собою і визнання права відсутнім (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Тлумачення статті 20 ЦК України, з урахуванням принципу розумності свідчить, що здійснення права на захист на власний розсуд означає, що управнений суб`єкт: має можливість вибору типу поведінки – реалізовувати чи не реалізовувати своє право на захист; у випадку, якщо буде обрана реалізація права на захист – має можливість вибору форми захисту, тобто звернутися до юрисдикційного (судового чи іншого) чи неюрисдикційного захисту суб`єктивного цивільного права чи законного інтересу, а також можливість поєднання цих форм захисту; самостійно обрати спосіб захисту в межах тієї чи іншої форми захисту, а також визначає доцільність поєднання способів захисту чи заміну одного способу захисту іншим. Водночас така свобода захисту «на власний розсуд» має і зворотну сторону – обрання однієї форми чи певного засобу захисту жодним чином не перешкоджає настанню обставин, які можуть тим чи іншим чином нівелювати корисний ефект від звернення до іншої форми чи способу захисту (див. постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 у справі № 554/9126/20 (провадження № 61-13760сво21), від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46)).
Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) зазначено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) зазначено, що «належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача. Тому позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди щодо земельної ділянки з одночасним припиненням такого права не є належним способом захисту порушеного права».
Такий висновок підтверджений і у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02.06.2025 у справі № 144/1440/22 (провадження № 61-12561сво24), а також вказано, що «судове рішення про визнання відсутнім права оренди є підставою для державної реєстрації припинення права оренди. Будь-яке інше судове рішення (про скасування державної реєстрації права оренди, про зобов`язання повернути земельну ділянку) за змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою для державної реєстрації припинення права оренди».
У справі, що переглядається, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначав, що договори оренди земельних ділянок від 27.12.2018, які були підставою для внесення записів про державну реєстрацію за відповідачем права оренди земельних ділянок, є неукладеними, оскільки зазначений у них орендодавець – ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди з припиненням такого права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. При цьому судове рішення про визнання відсутнім права оренди є підставою для державної реєстрації припинення права оренди. Будь-яке інше судове рішення (про скасування державної реєстрації права оренди, про зобов`язання повернути земельну ділянку) за змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є підставою для державної реєстрації припинення права оренди;
Належної позовної вимоги про визнання відсутнім права оренди позивач не заявляв, у зв`язку із чим відсутні підстави для вирішення питання про кваліфікацію договорів оренди як неукладених, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову через обрання позивачем неналежного способу захисту.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення суду слід скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. 
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Західна агровиробнича компанія» задовольнити.
Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальність «Західна агровиробнича компанія», третьої особи – державного реєстратора Стояніської сільської ради Радехівського району Львівської області Процик Наталії Василівни, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про скасування державної реєстрації прав оренди земельної ділянки, припинення прав оренди земельної ділянки, – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її ухвалення.

Повний текст постанови складено: 22.05.2026

Головуючий  

Судді