ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"25" червня 2026 р.	 	Справа № 916/4856/24(916/1504/26)	

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
розглядаючи справу № 916/4856/24(916/1504/26)
за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест” (65000,Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76; код ЄДРПОУ 39497560)
до відповідача: Приватне підприємство „Тімурагро” (68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Тарутино, просп. Миру, буд 7. Код ЄДРПОУ 37163073)
про стягнення 2 500 000,00 грн.

за участю представників учасників сторін:
від позивача : Яковенко О.М.
від відповідача: Шишлов В.А. 

Встановив:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Хорсагроінвест”, визнано грошові вимоги ТОВ „Грейнсвард” до ТОВ „Хорсагроінвест” в сумі 1 299 376,53 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ „Хорсагро Івест” розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича. 
22.11.2024р. було опубліковано повідомлення про відкриття провадження у справі ТОВ „Хорсагроінвест” № 74675.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 у попередньому засіданні визначено вимоги кредиторів до товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест” а саме, товариство з обмеженою відповідальністю „Грейнсвард” з вимогами до боржника в сумі 1 299 376,53 грн. та 24 224,00 грн. судового збору.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.04.2025 визнано вимоги ПАТ „Українське Дунайське Пароплавство” до товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагроінвест” в сумі 1 723 620,81грн. та 4 844,80 грн. судового збору.
Постановою господарського суду Одеської області від 03.07.2025 визнано банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест”, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича. 
22.04.2026р. товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства „Тімурагро” 2 500 000,00 грн. заборгованості за договором фінансової допомоги № БП-2020/2001 від 20.01.2020.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду між суддями Господарського суду Одеської області від 22.04.2026 позовній товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест” присвоєно єдиний унікальний номер судової справи – 916/4856/24(916/1504/26) та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.04.2026 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Хорсагро Інвест” до відповідача Приватного підприємства „Тімурагро” про стягнення 2 500 000,00 грн. та відкрито провадження у справі №916/4856/24(916/1504/26). Справу №916/4856/24(916/1504/26) вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін про час і місце його проведення у змішаній (паперовій та електронній) формі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "19" травня 2026 р. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.05.2026 відкладено розгляд справи на "11" червня 2026р.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.06.2026 відкладено розгляд справи на "25" червня 2026р.
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Згідно із приписами статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку “розумності строку” розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення “розумний строк” в рішенні у справі “Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства” роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Кузнецов та інші проти Російської Федерації” зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Серявін та інші проти України”, “Проніна проти України”), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності, права на справедливий суд, рівності сторін перед законом та судом, враховуючи важливість справи для сторін, та з метою надання можливості сторонам реалізувати права на викладення позиції у справі, представлення клопотань та заяв, виступу зі вступними словами, та з огляду на об`єктивні чинники, які позбавляли можливості проводити засідання суду, господарським судом здійснювався розгляд справи в межах розумного строку.
В процесі розгляду справи ліквідатор ТОВ „Хорсагро Інвест” підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник відповідача у своїх поясненнях заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.
Частиною 2 статті 7 Кодексу з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
При цьому частина 1 статті 2 Кодексу з процедур банкрутства встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ „Хорсагроінвест”, визнано грошові вимоги ТОВ „Грейнсвард” до ТОВ „Хорсагроінвест” в сумі 1 299 376,53 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ „Хорсагро Івест” розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича. 
Постановою господарського суду Одеської області від 03.07.2025 визнано банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест”, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комлика Іллю Сергійовича. 
У ході ліквідаційної процедури ліквідатором здійснено аналіз руху коштів на банківських рахунках ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ», за результатами якого встановлено, що ПП «ТІМУРАГРО» отримало від Позивача грошові кошти на підставі договору фінансової допомоги № БП-2020/2001 від 20.01.2020 (надалі Договір фінансової допомоги), що підтверджується банківськими виписками. 
На виконання Договору фінансової допомоги ПП «ТІМУРАГРО» отримало від ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» грошові кошти у загальному розмірі 57 590 600 грн, з рахунку ТОВ «Хорсагро Інвест», з призначенням платежу: «Повернення фінансової допомоги згідно договору № БП-2020/2001 від 20.01.2020 р,.»
Станом на дату подання позову грошові кошти Відповідачем у повному обсязі не повернуті, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 12 331 000 грн. 
Водночас Позивач, керуючись принципом диспозитивності та реалізуючи право самостійно визначати обсяг судового захисту, звертається до суду з вимогою про часткове стягнення заборгованості у розмірі 2 500 000,00 грн, не відмовляючись від права на подальше звернення до суду з вимогами про стягнення решти заборгованості.
З метою досудового врегулювання спору ліквідатором ТОВ «Хорсагро Інвест» арбітражним керуючим Комликом Іллею Сергійовичем 20.01.2026 на адресу ПП «ТІМУРАГРО» було направлено письмову вимогу про погашення заборгованості за Договором фінансової допомоги. 
У зазначеній вимозі ліквідатором було заявлено вимогу про погашення загальної суми непогашеної заборгованості за всіма договорами, укладеними між ТОВ «Хорсагро Інвест» та ПП «ТІМУРАГРО», у тому числі за договором № БП-2020/2001 від 20.01.2020, що підтверджується копією вимоги.
Відповідач не надав відповіді на вимогу та не здійснив погашення заборгованості, у зв`язку з чим спір у досудовому порядку врегульовано не було. 
З огляду на вищевикладене, а також враховуючи право Позивача самостійно визначати обсяг заявлених вимог, Позивач був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 2 500 000,00 грн саме за договором № БП-2020/2001 від 20.01.2020.
13.05.2026р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
В своєму відзиві ПП «ТІМУРАГРО» підтверджує переказ коштів на рахунок ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» у сумі 45 259 600 грн.
Однак, ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» повернуло ПП «ТІМУРАГРО» згідно даного Договору значно більшу суму, що спричинило переплату по Договору №БП-2020/2001 у розмірі – 12 331 000 грн. 
Загальна сума повернутих коштів по Договору №БП-2020/2001 склала – 57 590 600 грн.
Таким чином, загальний борг ПП «ТІМУРАГРО» перед ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ», що був спричинений переплатою, станом на 29.07.2022 року складав 12 331 000 грн., що підтверджується відповідним Актом звірки.
29 липня 2022 року до ПП «ТІМУРАГРО» звернувся директор ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» Лаєвський Д.О. із заявою щодо зарахування зустрічних однорідних вимог по Договорам: №БП-2019/0107 від 01.07.2019 року, згідно якого ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» має борг перед ПП «ТІМУРАГРО» на загальну суму – 15 416 210 грн.; №БП-2020/2001 від 20.01.2020 року, згідно якого ПП «ТІМУРАГРО» має борг перед ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ», що був спричинений переплатою, на загальну суму – 12 331 000 грн.
В подальшому, 29 липня 2022 року між ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» та ПП «ТІМУРАГРО» було укладено Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно із яким Грошові зобов`язання ПП «ТІМУРАГРО» перед ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ», що були спричинені переплатою за Договором позики № БП-2020/2001 від 20.01.2020 року припиняються в сумі 12 331 000 грн. в повному обсязі, а грошові зобов`язання ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» перед ПП «ТІМУРАГРО» за Договором позики № БП-2019/0107 від 01.07.2019 року припиняються в сумі 12 331 000 грн. із залишком невиконаних грошових зобов`язань в сумі 3 085 210 грн . 
За результатами зарахування зустрічних однорідних вимог було підготовлено відповідні Акти звірки.
Таким чином, ПП «ТІМУРАГРО» зазначає, що борг перед ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ», що був спричинений переплатою по Договору № БП-2020/2001 від 20.01.2020 року було закрито в повному обсязі в результаті укладеного Акту зарахування зустрічних однорідних вимог на залишок суми, а саме – 12 331 000 грн.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.
Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.
Зі змісту Акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.07.2022 вбачається, що предметом зарахування є переплата ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» перед ПП «ТІМУРАГРО» за договором № БП-2020/2001 від 20.01.2020 року у сумі 12 331 000 грн., та борг ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» перед ПП «ТІМУРАГРО» за договором №БП-2019/0107 від 01.07.2019 року на суму 15 416 210 грн., у зв`язку з чим вказаними сторонами зараховано борг із визначенням залишку заборгованості ТОВ «ХОРСАГРО ІНВЕСТ» перед ПП «ТІМУРАГРО» у розмірі 3 085 210,00 грн.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки доводи позивача про наявність заборгованості не знайшли свого підтвердження.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.13, 20, 73, 74, 76, 86, 129, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства суд, -

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест” (65000,Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76; код ЄДРПОУ 39497560) до відповідача : Приватне підприємство „Тімурагро” (68500, Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Тарутино, просп. Миру, буд 7. Код ЄДРПОУ 37163073) про стягнення 2 500 000,00 грн.
2. Витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на товариства з обмеженою відповідальністю „Хорсагро Інвест”.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 30 червня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут