ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

28 квітня 2026 року	Справа №640/36337/21 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, в якій позивач з урахуванням уточненого позову просить:
- визнати дії Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури при прийнятті рішення №IX-017/2021 від 30.09.2021 року про залишення без задоволення скарги на рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року неправомірними;
- скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури при прийнятті рішення № №IX-017/2021 від 30.09.2021 року про залишення без задоволення скарги на рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року;
- зобов`язати Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури здійснити повну, об`єктивну та належну перевірку скарги ОСОБА_1 на рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року;
- скасувати рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року;
- зобов`язати Дисциплінарну палату кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області здійснити повну, об`єктивну та належну перевірку скарги ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані порушенням процедури розгляду скарги та безпідставністю відмови у розгляді скарги позивача.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
23.05.2022 до суду надійшов відзив Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову з огляду на необґрунтованість заявлених позовних вимог. Відповідач 2 зазначає, що позивачем недноразово звертався зі скаргами на перегляд рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, разом з тим, подані скарги не відповідали вимогам чинного законодавства та були повернуті без розяглду. Подана в подальшому скарга залишена без задоволення через сплив часу на оскарження рішення відповідача 2 та відсутністю поважних причин для поновлення пропущеного строку.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року клопотання Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про витребування доказів задоволено. Витребувано у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області належним чином завірену копію матеріалів дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 .
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року встановлено сторонам п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва пояснень щодозаявленого Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури клопотання про залишення без розгляду позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про скасування рішень.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року заяву Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задоволено. Залучено ОСОБА_2 до участі у розгляді справи №640/36337/21 в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2825 «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2825 Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали адміністративної справи №640/36337/21.
17.02.2025 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №640/36337/21.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 адміністративна справа розподілена судді Луніній О.С. для розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/36337/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії. Розглядати справу постановлено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
20.03.2025 до суду надійшов відзив Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому відповідач 1 наполягає на відмові у задоволенні позову та викладає доводи аналогічні відзиву від 23.05.2022.
Відповідач 2 правом на надання відзиву не скористався.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 03.11.2020 до КДКА Вінницької області з КДКА м. Києва надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_1 відносно адвоката Зубаря Віталія Васильовича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000108, видане 18.01.2017 Радою адвокатів Вінницької області, робоче місце адвоката: Вінницька обл., м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, буд. 88), згідно якої, на думку скаржника, адвокат ОСОБА_2 вчинив дисциплінарний проступок.
18.12.2020 рішенням дисциплінарної палати КДКА Вінницької області було відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю в його діях ознак дисциплінарного проступку (далі також - Рішення).
22.02.2021 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за вх. № № 15230, 15231, 15231 надійшли скарги ОСОБА_1 від 18.02.2021, з яких вбачалася незгода з рішенням дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 
01.03.2021 листом ВКДКА за вих. № 387 скарги ОСОБА_1 були повернуті Скаржнику, у зв`язку з невідповідністю вимогам Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі - Положення №120), з відповідним роз`ясненнями. Також скаржнику було повідомлено про його право на повторне звернення зі скаргою після усунення вказаних недоліків, із порушенням при цьому, питання про поновлення строків на оскарження рішення.
09.06.2021 до ВКДКА повторно надійшла скарга ОСОБА_1 , з якої вбачалася незгода з рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020.
23.06.2021 листом ВКДКА за вих. № 1256 вищезазначена скарга була повернута Скаржнику, у зв`язку з невідповідністю вимогам Положення №120, з відповідним роз`ясненням. Також скаржнику було повідомлено про його право на повторне звернення зі скаргою після усунення вказаних недоліків, із порушенням при цьому, питання про поновлення строків на оскарження рішення.
21.07.2021 за вх. №16066 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла заява ОСОБА_1 з якої вбачалася незгода з рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020, не підписана автором, яку ВКДКА листом від 27.07.2021 повернула на адресу скаржника без розгляду.
09.08.2021 за вх. № 16161 до ВКДКА надійшла заява ОСОБА_1 від 04.08.2021 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020, яка відповідала вимогам до скарги, встановленим приписами Положення №120.
Скаржник у заяві від 04.08.2021 просить скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 , як таке, що прийняте за результатом неповної, поверхневої перевірки його скарги та побудоване на поясненнях адвоката Зубаря В.В., а також зобов`язати КДКА Вінницької області повторно розглянути його скаргу відносно адвоката.
ОСОБА_1 у прохальній частині заяви від 04.08.2021 просить поновити строк на оскарження вказаного Рішення КДКА Вінницької області, разом з цим, не зазначає будь- яких причин поважності пропуску такого строку.
12.08.2021 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури витребувала у КДКА Вінницької області матеріали справи стосовно адвоката ОСОБА_2 
06.09.2021 матеріали справи надійшли до ВКДКА.
08.09.2021 Голова ВКДКА доручив члену ВКДКА ОСОБА_3 провести перевірку відомостей та фактів, які викладені у скарзі.
Заслухавши доповідача, інших учасників засідання, Вища кваліфікаційно- дисциплінарна комісія адвокатури встановила наступне.
Рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 дисциплінарна палата КДКА Вінницької області прийняла 18.12.2020.
Скаржник звернувся до ВКДКА з первісною скаргою на Рішення від 18.12.2020, яка за своєю формою не відповідала вимогам, встановленим приписами Положення №120 та була повернута скаржникові, лише 18.02.2021, тобто, через два місяці після прийняття регіональною КДКА в особі дисциплінарної палати оскаржуваного Рішення. Будь-яких причин поважності пропуску строку на оскарження Рішення не зазначав.
Після цього скаржник ще два рази (09.06.2021 та 21.07.2021) надсилав до ВКДКА свої скарги на Рішення, що не відповідали за формою приписам Положення №120 та поверталися йому з відповідними роз`ясненнями.
Так, вдруге скаржник надіслав до ВКДКА скаргу на Рішення 09.06.2021, тобто, більше, ніж через три місяці після повернення йому первісних скарг з роз`ясненнями щодо необхідності усунення недоліків. Однак, недоліки ним усунуті не були, будь-яких клопотань про поновлення строку на оскарження ОСОБА_1 не заявляв, пояснень щодо причин такого тривалого періоду на усунення недоліків після повернення йому скарг не надавав.
Втретє, 21.07.2021 скаржником була подана скарга, що не містила підпису ОСОБА_1 та була повернута йому без розгляду.
Вчетверте скаржник звернувся до ВКДКА із заявою від 04.08.2021 через сім місяців та 4 дні після прийняття та отримання Рішення. Зазначена заява надійшла до ВКДКА за вх. № 16161 від 09.08.2021. Будь-яких пояснень щодо причин такого тривалого періоду на приведення у відповідність з приписами Положення №120 заяви/скарги на Рішення ОСОБА_1 не надавав.
Таким чином, скаржник пропустив строк на оскарження, визначений ч. З ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак, не зазначив будь-яких причин поважності пропуску строку на оскарження Рішення від 18.12.2020 як під час звернення до ВКДКА з первісною скаргою від 18.02.2021 (через два місяці після прийняття рішення) так і під час звернення зі скаргою від 04.08.2021, що розглядалася у ВКДКА (через сім місяців та 4 дні після прийняття Рішення).
Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.
Враховуючи норми чинного законодавства, та те, що скаржник не навів будь-яких причин поважності пропуску строку на оскарження Рішення КДКА Волинської області, спірним рішенням, скарга була залишена без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).
Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 5076-VI адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
У відповідності до частини 1 статті 43 Закону № 5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.
Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України (ч. 2 ст. 46 Закону № 5076-VI).
Згідно із частиною 1 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України та Раді адвокатів України.
За правилами пункту 1 частини 4 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.
Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін (п. 1 ч. 5 ст. 52 Закону № 5076-VI).
Адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії (ч. 1 ст. 42 Закону № 5076-VI).
Отже, суд наголошує, що Закон № 5076-VI наділяє правом оскаржити рішення у дисциплінарній справі до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня його прийняття.
Також Рішенням Національної асоціації адвокатів України Рада адвокатів України 04-05.07.2014 № 78 затверджено Регламент Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - Регламент, у редакції станом на дату прийняття оскаржуваного рішення), який визначає порядок роботи ВКДКА, її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень.
Регламентом визначено, що порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин є підставою для відхилення скарги, про що зазначається в рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін (п. 3.29 розділу III Регламенту ВКДКА).
Аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що положеннями Закону №5076-VI визначено строк подання скарги до ВКДКА на рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та становить 30 днів з дня його прийняття. У той же час, порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин є підставою для відхилення скарги, про що зазначається в рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.
З матеріалів справи, судом встановлено, що позивач звернувся до ВКДКА з первісною скаргою на Рішення від 18.12.2020, яка за своєю формою не відповідала вимогам, встановленим приписами Положення №120 та була повернута позивачу, лише 18.02.2021, тобто, через два місяці після прийняття регіональною КДКА в особі дисциплінарної палати оскаржуваного Рішення. Будь-яких причин поважності пропуску строку на оскарження Рішення не зазначав.
Після цього позивач ще два рази (09.06.2021 та 21.07.2021) надсилав до ВКДКА свої скарги на Рішення, що не відповідали за формою приписам Положення №120 та поверталися йому з відповідними роз`ясненнями.
Так, вдруге позивач надіслав до ВКДКА скаргу на Рішення 09.06.2021, тобто, більше, ніж через три місяці після повернення йому первісних скарг з роз`ясненнями щодо необхідності усунення недоліків. Однак, недоліки ним усунуті не були, будь-яких клопотань про поновлення строку на оскарження ОСОБА_1 не заявляв, пояснень щодо причин такого тривалого періоду на усунення недоліків після повернення йому скарг не надавав.
Втретє, 21.07.2021 позивачем була подана скарга, що не містила підпису ОСОБА_1 та була повернута йому без розгляду.
Вчетверте позивач звернувся до ВКДКА із заявою від 04.08.2021 через сім місяців та 4 дні після прийняття та отримання Рішення. Зазначена заява надійшла до ВКДКА за вх. № 16161 від 09.08.2021. Будь-яких пояснень щодо причин такого тривалого періоду на приведення у відповідність з приписами Положення №120 заяви/скарги на Рішення ОСОБА_1 не надавав.
Таким чином, позивач пропустив строк на оскарження, визначений ч. 3 ст. 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак, не зазначив будь-яких причин поважності пропуску строку на оскарження Рішення від 18.12.2020 як під час звернення до ВКДКА з первісною скаргою від 18.02.2021 (через два місяці після прийняття рішення) так і під час звернення зі скаргою від 04.08.2021, що розглядалася у ВКДКА (через сім місяців та 4 дні після прийняття Рішення).
Враховуючи відсутність відповідного клопотання скаржника про поновлення строку на подання скарги до ВКДКА, відсутність доказів поважності пропуску строку оскарження, це має наслідком залишення такої скарги без задоволення.
ОСОБА_1 ані в скарзі, ані в позовній заяві жодну причину поважності пропуску строку на оскарження рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області не зазначено.
Поважні причини пропуску строку оскарження рішень КДКА повинні бути підтверджені скаржником належними доказами.
Позивач не надав доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску ним строку на оскарження рішення КДКА.
Відсутність доказів поважності пропуску строку оскарження має наслідком відмову ВКДКА у поновленні строку на оскарження рішення КДКА.
За таких обставин, оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури при прийнятті рішення №IX-017/2021 від 30.09.2021 року про залишення без задоволення скарги на рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року є правомірним та не підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про скасування рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 18.12.2020 року та належний розягляд скарги та притягнення до відповідальності адвоката ОСОБА_2 , суд зазначає про відсутність підстав для їх задоволення, позаяк наявність підстав може бути встановлена КДКА лише під час розгляду дисциплінарної справи по суті, а в подальшому перевірена судом за умови оскарження відповідного рішення КДКА, однак, в межах цієї справи позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо оскарження дій та рішення Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Варто також враховувати п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна