Справа № 420/13329/23 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дії ОСОБА_1 протиправними, щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службам: речовій службі тилу логістики; по службі РХБз; по службі ракетно-артилерійського озброєння на загальну суму 512 070,00 грн; стягнення з ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 512 070,00грн по службам: речовій службі тилу логістики; по службі РХБз; по службі ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 року №320.
Ухвалою суду від 26.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 
Ухвалою суду від 26.06.2023 зупинено провадження по адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №420/13256/23.
Ухвалою суду від 05.06.2026 поновлено провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що відповідач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Водночас, за фактом виявлення неналежного обліку та нестачі озброєння і майна під час прийому-передачі посади командира 1 роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.03.2023 №512 було призначено службове розслідування та за результатами якого було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.04.2023 року №320. Командуванням військової частини НОМЕР_1 було направлено ОСОБА_1 досудову вимогу (зареєстрована в нетаємному діловодстві військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2023 №182/4942, надіслано укрпоштою 30.05.2023) з наданням змоги добровільного відшкодування шкоди завдану державі на загальну суму 512 070,00 грн. (п`ятсот дванадцять тисяч сімдесят гривень 00 копійок), проте відповіді від ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не надходило, наказ від 28.04.2023 року №320 не оскаржений. Позивач, зазначивши, що факт завданої майнової шкоди відповідачем підтверджується матеріалами службового розслідування, які надаються до суду разом з адміністративним позовом та посилаючись на норми діючого законодавства, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.02.2023 №40 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 з 09.02.2023 року увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження Командувача ВМС ЗС України.
Відповідно п.6 параграфу 2 наказу Командувача ВМС ЗС України (по особовому складу) від 17.03.2023р. № 96 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , колишнього командира роти морської піхоти батальйону морської піхоти НОМЕР_2 окремої бригади морської піхоти Командування морської піхоти звільнено з військової служби у відставку за підпунктом “б” (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 28.03.2023 № 512 на підставі рапорту заступника командира 1 роти морської піхоти з морально-психологічного забезпечення батальйону морської піхоти старшого лейтенанта ОСОБА_2 призначене службове розслідування за фактом виявлення неналежного обліку та нестачі озброєння і майна під час прийому-передачі посади командира 1 роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 та Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 19.04.2023 № 641 продовжено термін службового розслідування, призначеного наказом № 512, до 25.04.2023 року.
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.04.2023р. № 320 відповідача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено “сувору догану”.
Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2023р. № 126 ОСОБА_1 з 04.05.2023р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Цим же наказом визначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.04.2023р. № 320 залишок заборгованості ОСОБА_1 складає 515512,27 грн.
Військовою частиною НОМЕР_1 складено адресовану ОСОБА_1 вимогу від 27.05.2023 про добровільну сплату завдану Державі шкоду на загальну суму 512 070,00 грн, яка відповідачем добровільно сплачена не була.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Законом України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України”. Відповідно до вступної частини Статуту цим Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).
Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.
Відповідно до частини другої статті 3 розділу 1 Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
1)наявність шкоди;
2)протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;
3)причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;
4)вина особи в завданні шкоди.
Розділ ІІ Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” встановлює види матеріальної відповідальності військовослужбовців. Зокрема, ст.5 Закону визначає підстави і межі матеріальної відповідальності за шкоду, завдану з необережності (обмежена матеріальна відповідальність), ст.6 Закону визначає підстави і межі повної та підвищеної матеріальної відповідальності за шкоду, завдану з вини особи у визначених випадках, серед яких виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
Частина 2 ст.8 Закону передбачає обов`язок командира ( начальника) у разі виявлення факту завдання шкоди протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб призначити розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом ( ч.4 ст.8 Закону).
Таким чином, для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, підставою звернення Військової частини НОМЕР_1 до суду із позовними вимогами щодо стягнення з ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 завданої шкоди в розмірі 512 070,00грн по службам: речовій службі тилу логістики; по службі РХБз; по службі ракетно-артилерійського озброєння, став наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 року №320.
В свою чергу, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 по справі №420/13256/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №320 від 28.04.2023 року. Рішення набрало законної сили 22.01.2026.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2025 встановлено, що для притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дій чи бездіяльності та окремо за фактом заподіяння шкоди позивачем у відповідності до вимог Закону України “Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі” службове розслідування не призначалось, а службовим розслідуванням, проведеним у відповідності до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не встановлені обставини, які є умовами притягнення до матеріальної відповідальності позивача. 
Частиною 4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи викладене, скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №320 від 28.04.2023 року, відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності у заявленому позивачем розмірі, позовні вимоги позивача про визнання дії ОСОБА_1 протиправними, щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службам: речовій службі тилу логістики; по службі РХБз; по службі ракетно-артилерійського озброєння на загальну суму 512 070,00 грн; стягнення з ОСОБА_1 , на користь військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 512 070,00грн по службам: речовій службі тилу логістики; по службі РХБз; по службі ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовим розслідуванням за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2023 року №320, є безпідставними та задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 -відмовити. 
Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.