Справа № 932/6486/24 
Провадження № 1-кп/932/474/24 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року    м. Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 
обвинуваченого   ОСОБА_4 (ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024041640000803 від 24.06.2024 за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянин України, неодружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, старший механіку - водій військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-19.03.2024 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-15.10.2024 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК остаточне покарання 5 років 6 місяців;
-12.10.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК остаточне покарання 6 років
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України від 06.05.2024 №271/2024).
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , на посаді старшого механіка-водія 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону, 16 червня 2024 року приблизно о 19 годині 00 хвилин знаходився у приміщенні торгового залу АЗС «ОККО», який розташований за адресою: пр. Богдана Хмельницького, 29 м, м. Дніпро, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось на полицях вказаного магазину. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 червня 2024 року, о 19 годині 
02 хвилині, ОСОБА_4 продовжуючи знаходитися у приміщенні торгового залу АЗС «ОККО», який розташований за адресою: пр. Богдана Хмельницького, 29 м, м. Дніпро, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно – небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою крадіжки, взяв з прилавку АЗС наступне майно: портативну батарею Proove Guardian 22.5 W 30000 mAh, вартістю 1 999 гривень та бездротові навушники Proove Horizon white, вартістю 1 287 гривень, після чого з метою викрадення чужого майна перетнув касову зону зазначеного АЗС, не розплатившись за вищевказаний товар, тим самим викрав його.
Після чого, ОСОБА_4 присвоївши викрадене майно, покинув місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «ЗІРА-КОНСАЛТ» матеріальну шкоду на суму 3 286 гривень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого  ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за вказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно вказані час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Показав, що після закінчення досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані під час досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів та установив такий порядок дослідження доказів визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, відповідно до якого у судовому засіданні допитано обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, оголошено та досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого відомості про речові докази та процесуальні витрати, надані стороною обвинувачення.
Суд дійшов переконання, що показання обвинуваченого не викликають сумніву у правильності розуміння змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, розповідь про які характеризується структурованістю, хронологією та не викликає сумнівів про відповідність дійсності.
Cуд вважає доведеною винність обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму провини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання та характеру наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду в межах якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, військовослужбовець, за місцем мешкання характеризується позитивно, має судимість, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.
На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, та відповідатиме ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.
Підстав для звільнення  ОСОБА_4  від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України суд не знаходить, у зв`язку з тим, що  ОСОБА_4  раніше неодноразово судимий за вчинення, зокрема, умисного корисливого злочину, однак він на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, тому виправлення  ОСОБА_4 без відбування покарання неможливе.
Суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України у зв`язку з відсутністю кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого  ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Суд враховує, що 12.10.2025  ОСОБА_4  було призначено покарання вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК остаточне покарання 6 років.
За приписом ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
За даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення – 16 червня 2024 року, тобто до постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра від 12.10.2025.
З огляду на такі обставини, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12.10.2025, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Цивільний позов відсутній. 
Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Витратити на залучення експертів у зв`язку із проведенням судово-товарознавчої експертизи відповідно до ст. 122, 124, 126 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.100, 124, 349, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12.10.2025 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Строк відбуття  ОСОБА_4  призначеного покарання у виді позбавлення волі обчислювати з 06 вересня 2024 року.
Зарахувати  ОСОБА_4  у строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень повністю відбуте покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 12.10.2025.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 1 514 грн 56 коп.
Речові докази:
- DVD-R диск з відеоматеріалами з технічних засобів для відеофіксації, стосовно обставин подій, що мали місце у період часу з 10 год 00 хв до 11 год
00 хв 16.06.2024, в приміщенні АЗС «Окко» за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана
Хмельницького, 29 – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
- DVD-R диск з відеоматеріалами з технічних засобів для відеофіксації, стосовно обставин подій, що мали місце у період часу з 22 год 22 хв до 22 год
25 хв 16.06.2024, у приміщенні ломбарду за адресою: м. Дніпро, вул. Гагаріна, 175 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги, з дотриманням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та надсилається обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя    ОСОБА_1