Справа №295/17069/25

2-о/295/50/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Біднини О.В.,
за участю секретаря судового засідання Мотінової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення застави, заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Слівінська Олена Борисівна, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить:
-встановити факт припинення застави за договором застави від 22.12.2003, що укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ Комерційний банк «Західінкомбанк» щодо квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Слівінською О.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 6071; ?
-зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Слівінською О.Б.; 
-виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , виконаний 04.05.2006 першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 3172787.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 221203/2205-239 від 22.12.2003, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ Комерційний банк «Західінкомбанк», між банком та заявником 22.12.2003 був укладений договір застави, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , що на праві власності належиь ОСОБА_1 .
Заявниця зауважує, що виконала свої зобов`язання за кредитним договором, проте належне їй нерухоме майно перебуває під обтяженням, що позбавляє можливості реалізувати її права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.
19.01.2026 ухвалою суду прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а. с. 52).
17.03.2026 приватний нотаріус Слівінська О.Б. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 78).
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлялась належним чином, про що в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення свідчить підпис її представника (а. с. 54, 56). 
Заяник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю, просили її задовольнити з підстав викладених в ній. 
Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.12.2003 ОСОБА_1 (позичальник) та ТзОВ Комерційний банк «Західінкомбанк» (кредитор) уклали кредитний договір № 221203/2205-239 про надання кредитором позичальнику довгострокового кредиту на споживчі потреби у розмірі 6000,00 доларів США до 16.12.2005 зі сплатою 18 % річних. (а. с. 20-21).
В забезпечення належного виконання всіх зобов`язань, що виникли із вказаної угоди позичальник надала в заставу належну їй квартиру АДРЕСА_1 та 22.12.2003 було накладено заборону на відчуження вказаної квартири до припинення договору застави, що підтверджується копією договору застави від 22.12.2003, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською О.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 6071. (а. с. 22-23).
Зі змісту інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна №447076044 від 09.10.2025 вбачається, що на підставі повідомлення приватного нотаріуса Слівінської О.Б. № 164 від 22.12.2003 першою Житомирською державною нотаріальною конторою 04.05.2006 була зареєстрована заборона на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3172787 (а. с. 25).
Згідно з листом Національного банку України № 14-0005/79682 від 17.10.2025 «…. 03.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації припинення ПАТ «Західінкомбанк» як юридичної особи, тому ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк ліквідованим.
На виконання вимог ст. 52-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд передав, а Національний банк України прийняв документи ПАТ «Західінкомбанк» на зберігання. Кредитна справа (кредитний/іпотечний договори) ОСОБА_1 в описах архівних справ ПАТ «Західінкомбанк» не зазначена і на архівне зберігання до Національного банку України не передавалася.
В архівних справах ПАТ «Західінкомбанк», зокрема в додатку «Кредитний портфель ПАТ «Західінкомбанк» станом на 01.11.2014» до акта про формування ліквідаційної маси ПАТ «Західінкомбанк», ліквідаційному балансі та звіті про завершення ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» станом на 01.03.2019 немає інформації про кредитний договір ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями Законів України «Про Національний банк України», «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України не є правонаступником ПАТ «Західінкомбанк», а лише здійснює зберігання документів банків, які були ліквідовані, або процедура ліквідації яких триває, тому може надати у передбаченому законодавством порядку лише копії документів, які передані на зберігання, у разі їх наявності та/або повідомити інформацію, яка міститься у цих документах. ….» (а. с. 29-30).
Своїм листом за № 49-036-10751/25 від 21.11.2025 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб також повідомляє, що у Фонді відсутні первинні документи ПАТ «Західінкомбанк». Додатково зазначає, що у розпорядженні Фонду відсутня інформація стосовно стану розрахунків за кредитним договором № 221203/2205-239 від 22.12.2003 ОСОБА_1 за період до дати запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Західінкомбанк», розпочатої 29.05.2014. Водночас, станом на 29.05.2014 зобов?язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним договором № 221203/2205-239 від 22.12.2003 були відсутні. Крім того, 03.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Західінкомбанк» як юридичної особи, а отже, ліквідація Банку вважається завершеною, а Банк ліквідованим. Таким чином, повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «Західінкомбанк» припинено та починаючи з 03.05.2019, жодних документів від імені Банку не видається (а. с. 70).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3, абзаци 2 і 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», п. 1 ч. 1 і речення друге цієї частини ст. 593 ЦК України).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).
Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України).
Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абз. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).
Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже, і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів.
Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 127/26402/20 (провадження № 61-12159св21), постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19).
Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (ч. 1 ст. 8 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21) зроблено такий висновок: «у справі, що переглядається: ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку з припиненням без правонаступників юридичної особи - позикодавця, а тому є припиненою й іпотека. Вважала нотаріуса належним відповідачем за такими вимогами, оскільки лише нотаріус має повноваження зняти заборону на відчуження іпотечного майна; суди не звернули увагу, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як у добровільному, так і за примусовому порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання; з урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця (ПАТ КБ «Західінкомбанк») за кредитним договором від 26 грудня 2006 року № 261206/2203-271, укладеним між КБ «Західінкомбанк» та ОСОБА_2, існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення права іпотеки за договором іпотеки від 26 грудня 2006 року № 271, який укладений між ПАТ КБ «Західінкомбанк» та ОСОБА_1;
касаційний суд зауважив, що належним відповідачем за вимогами про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку є ПАТ «Західінкомбанк», щодо якого 03 травня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення без правонаступника юридичної особи. Проте запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки.
Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить, що законодавець визначив порядок усунення прогалин у приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акта цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.
Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.
…за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 26 грудня 2006 року. Касаційний суд акцентує увагу, що ця постанова Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку».
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі № 333/8899/21 (провадження № 61-6732св23).
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, ч. 4, 6 ст. 294 ЦПК України).
ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.
У справі, що розглядається встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання припиненим договору застави квартири, зняття заборони відчуження квартири - предмета застави (іпотеки), накладеної приватним нотаріусом, виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження щодо квартири - предмета застави (іпотеки), виконаного приватним нотаріусом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зобов`язання за кредитним договором припинено внаслідок належного виконання, тому і застава (іпотека) квартири є припиненою.
Суд зауважує, що заінтересованою особою за цією заявою ОСОБА_1 визначила Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мотивуючи це тим, що ТзОВ Комерційний банк «Західінкомбанк», у якого правонаступники відсутні, в 2019 році припинив свою діяльність, а Фонд набув прав та обов`язків банку.
Фонд не є стороною кредитного договору із заявником, у нього відсутні зобов`язання перед нею. Водночас запис про реєстрацію обтяження, здійснений на підставі договору застави, не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку ст. 74 Закону України «Про нотаріат» банком не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета застави (іпотеки).
Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування відповідних обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.
Суд застосовує аналогію закону й аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого є прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, провадження № 14-31цс21).
Отже, за встановлених у цій справі обставин та з урахуванням наявних підстав вважати заставу (іпотеку) припиненою, суд вважає за можливе встановити факт припинення застави (іпотеки), вчиненої на підставі договору застави від 22.12.2003 та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про заставу (іпотеку).
Керуючись ст. 2-5, 10-13, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити факт припинення застави за договором застави від 22.12.2003, який укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ Комерційний банк «Західінкомбанк» щодо квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською Оленою Борисівною та зареєстрований в реєстрі за № 6071.
Зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , накладену 22.12.2003 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Слівінською Оленою Борисівною та зареєстровану в реєстрі за № 6072.
Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , виконаний 04.05.2006 першою Житомирською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 3172787, на підставі повідомлення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слівінської Олени Борисівни № 164 від 22.12.2003.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: 
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник заявника: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
Заінтересована особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ЄДРПОУ 21708016.
Заінтересована особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Слівінська Олена Борисівна, адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

 Суддя: О.В. Біднина