ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	Львів	Справа № 459/1281/24 пров. № А/857/20872/26	

суддя в 1-й інстанції – Грабовський В.В.

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кушнір В.О., 
суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.
за участю:
секретаря судового засідання: Плесак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Шептицького міського суду Львівської області від 06 березня 2026 року, ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м.Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ: 
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
1.1. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шептицького міського суду Львівської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №23 від 24.04.2024, винесену заступником начальника ГУ ПФУ у Львівській області Михайлом Диба.

1.2. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 06 березня 2026 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №23 від 24.04.2024, винесену заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду Львівської області Михайлом Дибою, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення про за ч.1 ст.165-5 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 170,00 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення.

1.3. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, чим допущено порушення ст.242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити. Вважає, що позивачем не враховано, що Головним управлінням згідно Акту винесено Рішення №21 відповідно до вимог абзацу 1 частини 6 статті 8 Закону №1105 та застосовано до ДП “Львіввугілля” фінансові санкції в таких розмірах: неправомірно виплачена сума страхових коштів в розмірі 551957,83грн.; штраф за порушення порядку використання страхових коштів (50%) відповідно до частини 8 статті 8 Закону №1105 та відповідно до вимог статей 254-256 КУпАП позивача як головного бухгалтера ДП «Львіввугілля» правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.165-5 КУпАП у вигляді накладення штрафу в сумі 170,00грн. 
Враховуючи зазначене просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

1.4.ПОЗИЦІЯ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

1.5. МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
2.1 ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до акту документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від 19.03.2024 №1300-6003-3/26 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області встановлено порушення ДП «Львіввугілля» п.1 ч.4 ст.19 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції Закону України від 28.12.2014 №77-VIII), п.1 ч.4 ст.12, абз.1 ч.2 ст. 15 Закону №1105-XIV (в редакції Закону України від 21.09.2022 №2620-ІХ, чинна з 01.01.2023), що призвело до неправомірних витрат коштів на загальну суму 551957,83 грн. (по 251 застрахованих особах), зокрема:
- по 299 листках непрацездатності щодо 249 застрахованих осіб, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, мають страховий стаж менше шести місяців, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 та ОК-7, розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 01.02.2022 по 31.12.2023 не був обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку, що призвело до неправомірних витрат коштів на загальну суму 551291,36грн.;
- по 2 листках непрацездатності щодо 2 застрахованих осіб, допомога по тимчасовій непрацездатності виплачена в день встановлення медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) інвалідності, що призвело до неправомірних витрат коштів на загальну суму 666,47грн.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №21 від 08.04.2024 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, яким визначено до повернення Фонду неправомірно виплачену суму страхових коштів 551957,83грн, та застосовано до ДП «Львіввугілля» фінансові санкції в таких розмірах: штраф за порушення порядку використання страхових коштів (50%) 275978,92 грн; всього: 827936,75грн.
Головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 Тимчук С.В, 18.04.2024 стосовно головного бухгалтера ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ДП «Львіввугілля», вчинив адміністративне правопорушення, а саме: порушено порядок використання страхових коштів, а саме, допомога по тимчасовій непрацездатності не обмежена мінімальним розміром заробітної плати встановленої Законом №1105 у місяці настання страхового випадку, для осіб страховий стаж яких менше ніж шести місяців, що підтверджено індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 та ОК-7, чим неправомірно витрачено на суму 551291,36 грн; допомога по тимчасовій непрацездатності виплачена в день встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності, чим неправомірно витрачено кошти на суму 666,47грн, що встановлено актом документальної перевірки 19.03.2024 №1300-6505-3/26. Порушення вчинено з лютого 2022 року по 19.03.2024, що є порушенням пункту 1 частини 4 статті 12 та абзацу 1 частини 2 статті 15 Закону №1105 (в редакції Закону України від 21.09.2022 №2620-IX, чинна з 01.01.2023), пункту 1 частини 4 статті 19 Закону №1105 (в редакції Закону України №77-VIII від 28.12.2014).
Заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду Львівської області, 24.04.2024 стосовно позивача було винесено постанову №23 про накладення адміністративного стягнення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.165-5 КУпАП, якою на позивача було накладено штраф у розмірі 170,00 грн.
Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн., позивач звернувся до Шептицького міського суду Львівської області з даним позовом.
Ухвалою Шептицького міського суду Львівської області від 06 червня 2024 року було зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі №380/8680/24, що розглядалась Львівським окружним адміністративним судом.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року, позов ДП «Львіввугілля» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 08.04.2024 №21 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

2.2. ДОВОДИ ТА МОТИВИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно із ч.1 ст.165-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення посадовими особами підприємств, установ, організацій, фізичними особами, які використовують найману працю, порядку використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, несвоєчасне або неповне їх повернення, несвоєчасне подання або неподання встановленої звітності, подання недостовірної звітності щодо використання страхових коштів, тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суть апеляційної скарги зводиться до того, що позивачеві ставиться у провину те, що він, перебуваючи на посаді головного бухгалтера ДП Львіввугілля, допустив порушення порядку використання страхових коштів, які зазначені в акті від 19.03.2024 №1300-6003-3/26.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 03 квітня 2025 року залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024, яким позов ДП «Львіввугілля» задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 08.04.2024 №21 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.
Львівський окружний адміністративний суд, задовольняючи позовні вимоги ДП «Львіввугілля», виходив з того, що у справі №380/8680/24 мала місце ситуація, коли сплачений страхувальником єдиний внесок зараховувався в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, що призвело до не зарахування сплаченого єдиного внеску за той місяць, за який його було нараховано, та водночас до відсутності персоніфікації відомостей про заробітну плату застрахованих осіб, як такої, з якої сплачено страхові внески, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та, як наслідок, відсутності страхового стажу застрахованої особи за такий місяць.
Відповідач не заперечував той факт, що позивач нараховував та сплачував поточні страхові внески разом із виплатою заробітної плати, проте наявність недоїмки зумовлювало їх зарахування у порядку черговості виникнення платежів та виникнення поточної заборгованості.
Львівський окружний адміністративний суд зазначив, що зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області страхового стажу працівників ДП «Львіввугілля» лише по червень 2021 року внаслідок зарахування сплаченого останнім ЄСВ у порядку черговості погашення заборгованості не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в належному розмірі. 
Несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в належному розмірі. Відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків покладається на підприємство, а не на працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. 
Відтак, Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення з яким погодився апеляційний суд про те, що рішення відповідача від 08.04.2024 №21 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду є протиправним.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абзаци перший та другий ч. 2).
Згідно ч.5 ст.76 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, оскільки обставини, що слугували підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є тими самими, що встановлені у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024, що набрало законної сили, а тому такі не доказуються при розгляді цієї справи, у якій бере участь Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ДП «Львіввугілля», головним бухгалтером якого є позивач.
Отже, скасування та визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 08.04.2024 №21 свідчить про правомірність дій ДП «Львіввугілля» під час використання страхових коштів та позивача як головного бухгалтера цього підприємства.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність вини позивача у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в провину, а отже, про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-5 КУпАП, у зв`язку з чим оспорювану постанову судом першої інстанції правомірно скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.
Як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.
Інших доводів на підтвердження необґрунтованості заявлених позовних вимог відповідач не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

2.3. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Згідно із статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 243, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Шептицького міського суду Львівської області від 06 березня 2026 року у справі №459/1281/24 – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	В. О. Кушнір 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин