Справа № 758/4165/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року          м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання Сідько І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сергієнко Ніни Олександрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови № R379849 від 01.03.2026 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,
У С Т А Н О В И В :
У березні 2026 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сергієнко Н.О. звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеним адміністративним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Жодних повісток не отримував, проте мав позначку в електронному кабінеті військовозобов`язаних про порушення правил військового обліку.
Маючи намір бути заброньованим 18.01.2026 позивач вирішив визнати правопорушення за «не з`явились за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_1» та сплатив штраф 11.02.2026.
Після сплати штрафу за «не з`явились за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач отримав нову позначку в застосунку Резерв+ про порушення правил військового обліку і вже за «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК». Позивач 14.02.2026 визнав порушення і сплатив штраф 23.02.2026.
Після сплати штрафу за «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК» в застосунку Резерв+ з`являється нове порушення правил військового обліку за «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК». Позивач подумав, що це збій системи і визнав порушення 01.03.2026 в надії, що штраф зникне, так як за одне порушення неможливо притягнути двічі до відповідальності.
Проте в застосунку Резерв+ з`явилась постанова № R379849 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 01.03.2026.
Після визнання другого порушення за «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК» в застосунку Резерв+ у позивача з`являється нове порушення за «не з`явились за повісткою ІНФОРМАЦІЯ_1» від 01.03.2026.
Зазначають, що позивач не був раніше визнаний обмежено придатним до військової служби, позивача притягнуто двічі за одне й те ж саме правопорушення, постанова №R379849 не містить детального опису правопорушення, позивач має відстрочку від призову під час мобілізації, так як є студентом і тому не направляється на військово-лікарську комісію.
Позивач до матеріалів справи додав матеріали з «Резерв+», з яких вбачається, що ОСОБА_1 має відстрочку до завершення мобілізації, тип відстрочки - п. 1 ч. 3 ст. 23.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
Однак відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 65 Конституції України обумовлює, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя .
Згідно ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, відповідач не надав жодного доказу того, що позивач отримував будь-які виклики або направлення для проходження військово-лікарської комісії. В матеріалах справи відсутні: докази вручення направлення на ВЛК; докази ознайомлення позивача з обов`язком пройти ВЛК; докази відмови позивача від проходження ВЛК. За таких обставин обов`язок проходження військово-лікарської комісії у позивача не виникав, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення у цій частині.
Станом на теперішній час позивач має чинну відстрочку від призову.
Відповідно до пункту 45 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024, особи, які мають відстрочку, не підлягають направленню для проходження військово-лікарської комісії.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у Постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,
У Х В А Л И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сергієнко Ніни Олександрівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови № R379849 від 01.03.2026 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КупАП - задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R379849 від 01.03.2026, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;
відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя          Дмитро ПЕТРОВ