Справа № 127/1507/26 
Провадження № 3/127/409/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16.06.2026	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 о 09.03 год по вул. Немирівське шосе, 84-а в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Nissan, р.н. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав переваги автомобілю марки Toyota, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Внаслідок цього транспорті засоби зазнали механічних пошкоджень.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі.
Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд (далі – ВС) зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначив ВС, є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КпАП.
Саме тому для вирішення питання щодо наявності правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності суд має попередньо вирішити питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за фактом якого складений відповідний протокол. Відсутність в його діянні складу правопорушення свідчитиме про наявність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КпАП.
З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху (далі – ПДР), що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що зазначена норма є бланкетною.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 10.3 ПДР.
Зі змісту підпункту «б» пункту 2.3 ПДР випливає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Відповідно до абзацу першого пункту 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Абзацом другим пункту 10.3 ПДР визначено, що за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
До протоколу про адміністративне правопорушення надані схема ДТП, на якій зафіксовані розташування транспортного засобу, виявлені на транспортних засобах пошкодження (далі – Схема), письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (далі – Пояснення). За клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приєднав до матеріалів справи фото з місця події. У подальшому за клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд призначив відповідну судову експертизу. Однак ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні його захисник в судове засідання, призначене для вирішення клопотання експерта щодо надання додаткових відомостей, необхідних для проведення експертизи, не з`явились. Тому експертом був підготовлений висновок з урахуванням наданих вихідних даних. Зі змісту зазначеного висновку випливає, що у цій дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 10.3 ПДР, а ОСОБА_2 – пункту 12.3 ПДР. Суд враховує, що питання дотримання чи недотримання вимог ПДР водієм ОСОБА_2 у цьому провадженні з огляду на викладені вище приписи КпАП суд здійснювати не вправі, натомість має вирішити лише питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак порушення пунктів ПДР, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 10.3 ПДР, зміст яких наведений вище. Тому діяння ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП.
Згідно з частиною другою статті 38 КпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Отже, приймаючи до уваги, що правопорушення було вчинене 14.01.2026, на час розгляду справи, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити. 
Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: