Справа № 297/1808/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської міської ради Закарпатської області, третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Романович Ірина Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Берегівської міської ради Закарпатської області, третя особа: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Романович Ірини Василівни про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що її мати за життя спадщину після смерті свого сина, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично прийняла, оскільки на час його смерті проживала разом із ним, однак належним чином спадкові права не оформила. Оскільки за життя матері позивачка використовувала вказану квартиру для постійного проживання, вона вважала, що після смерті матері фактично прийняла спадщину, а тому не усвідомлювала необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. У квітні 2026 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В. для оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та роз`яснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.
У зв`язку з чим, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання. 
Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, згідно позовної заяви, просила розглянути справу без її участі.
Представник відповідача Берегівської міської ради Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. 
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 10.10.2023 року. 
Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй права та обов`язки, у тому числі на спадкове майно, пов`язане з 1/2 частиною квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2 , тобто спадкоємцем першої черги за законом.
З матеріалів справи також вбачається, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В. з питання оформлення спадкових прав після смерті матері, однак листом приватного нотаріуса № 72/02-14 від 10.04.2026 року їй було роз`яснено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб — спадкоємців.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповіт або за законом.
Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ч. 3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Встановлено, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).
Норми ст.1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.
Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Оцінюючи поважність причин пропуску строку, суд виходить із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами, які перешкоджали спадкоємцеві своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
У даній справі позивач посилається на те, що фактично користувалася спадковим майном, вважала себе такою, що прийняла спадщину, та не була обізнана про необхідність подання окремої заяви нотаріусу у шестимісячний строк. Лише після звернення до нотаріуса у 2026 році їй стало відомо про неможливість оформлення спадкових прав без визначення судом додаткового строку.
Суд бере до уваги, що спір не стосується оспорювання права власності чи поділу спадкового майна між спадкоємцями, а предметом розгляду є виключно надання позивачу процесуальної можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Визначення додаткового строку саме по собі не вирішує питання про право власності на спадкове майно та не замінює нотаріального порядку оформлення спадкових прав.
Суд також враховує, що доказів наявності інших спадкоємців, права яких можуть бути порушені задоволенням позову, до матеріалів справи не подано. Відповідачем заперечень щодо позову не заявлено, доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, не надано.
При цьому відмова у задоволенні позову за встановлених обставин призвела б до надмірного формалізму та фактичного позбавлення спадкоємця першої черги можливості реалізувати своє спадкове право, тоді як визначення додаткового строку забезпечує баланс між вимогами закону щодо строків прийняття спадщини та правом особи на спадкування.
З урахуванням наведеного, суд вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а заявлений позивачем додатковий строк у два місяці розумним, достатнім та співмірним для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). 
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). 
Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі та визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено.
На підставі викладеного, ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Берегівської міської ради Закарпатської області, третя особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Романович Ірина Василівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити додатковий строк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішення суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя	  	Іван ІЛЬТЬО