ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

14 травня 2026 року	Справа № 160/7562/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування постанов,-
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач, орган державної виконавчої служби, Соборний ВДВС), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.03.2026 р. про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №80594253).
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що 24.03.2026 р. до Соборного ВДВС надійшов лист (заява) Чернігівської митниці від 16.03.2026 р. №7.11-3/20-02/8.19/912, яким надіслано до примусового виконання дублікат постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. у справі про порушення митних правил №0957/10200/17. Постановою державного виконавця Соборного ВДВС Конопльовим А.В. на підставі вказаної заяви Чернігівської митниці 26.03.2026 р. було відкрито виконавче провадження №80594253 з виконання виконавчого документа – постанови Чернігівської митниці ДФС № 0957/10200/17 від 26.01.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 785 674, 13 грн. (ідентифікатор доступу до ВП – 95А85283А46Б). Після прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №80594253 державним виконавцем 26.03.2026 р. також винесені: постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанова про стягнення виконавчого збору; постанова про арешт коштів боржника. У позовній заяві зазначено, що виконавчий документ (постанова Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. №0957/10200/17) був первісно пред`явлений до виконання стягувачем (Чернігівська митниця ДФС) 27.03.2018 р. заявою №1532/25-70-20-02. 10.04.2018 р. Соборним ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56111028 стосовно виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. й у подальшому 30.09.2020 р. Соборним ВДВС прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №56111028 й у цій постанові вказано, що даний виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 31.12.2020 р. 04.12.2023 р. Чернігівська митниця звернулась до органу державної виконавчої служби із заявою щодо виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. й 18.12.2023 р. Соборним ВДВС прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73616818 стосовно виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р., а також прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про розмір стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника у ВП №73616818. ОСОБА_1 оскаржила вказані постанови у судовому порядку. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. у справі № 160/33706/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 р., та постановою Верховного Суду від 18.12.2025 р. позовні вимоги задоволено: визнано протиправними та скасовано постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.12.2023 р. про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №73616818. Однак через три місяця після винесення Верховним Судом постанови у справі №160/33706/23 Чернігівська митниця втретє звернулася до державного виконавця із заявою про примусове виконання постанови митниці, за результатами розгляду якої відповідачем були прийняті спірні постанови. ОСОБА_1 зауважила, що строк повторного пред`явлення до виконання постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. №0957/10200/17 закінчився 31.12.2020 р. Водночас, Чернігівська митниця ДФС повторно направила вказану постанову до примусового виконання лише у грудні 2023 року (ВП №73616818) з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Враховуючи наведене, позивач стверджує, що Чернігівська митниця вдруге направляє постанову до примусового виконання з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановленого статтею 12 Закону №1404 та статтею 536 МК України. При цьому, позивач зауважила, що лист (заява) Чернігівської митниці від 04.12.2023 р. №7.11-3/7.11-20 04/8.19/6635 не містить інформації та доказів щодо поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає спірні постанови відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Вищезазначена позовна заява не відповідала вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у зв`язку з чим ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2026 р. була залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків. 
На виконання ухвали суду позивач виправив вказані недоліки, згідно заяви про усунення недоліків від 06.04.2026 р. (вх. №19936/26).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Також цією ухвалою суд витребував від Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №80594253 з виконання виконавчого документа – постанови Чернігівської митниці ДФС № 0957/10200/17 від 26.01.2018 р.
16.04.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» від Соборного ВДВС надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування власної позиції орган державної виконавчої служби у відзиві зазначив, що відповідно постанови Верховного Суду від 18.11.2020 р. у справі №263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено» й аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 р. у справі №2-6471/06, провадження № 61-11034св19. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 815/1470/16 дійшов висновку про те, що притягувати до адміністративної відповідальності можливо на підставі дубліката відповідної постанови й на переконання колегії суддів, відсутність у спеціальному законодавстві, яким регламентовано порядок накладення та стягнення штрафів, норм, які б передбачали можливість видачі дубліката документа, раніше виданого уповноваженим суб`єктом владних повноважень, не свідчить про неможливість відновлення втраченого або пошкодженого документа шляхом видачі його дубліката. Соборний ВДВС наголосив, що дублікат має однакову юридичну силу з оригіналом. З наведеного, на думку відповідача, слідує, що стягувач, як орган, який видав постанову в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 785 674, 13 грн., має право виготовити дублікат такого документа у разі його втрати при пересилці. Соборний ВДВС звернув увагу суду на те, що відповідно пункту 10-2 Розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 р. №2102-ІX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Крім того, відповідач зауважив, що дані строки були продовжені під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на строк дії такого карантину.
29.04.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» від Чернігівської митниці надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 р. заяву Чернігівської митниці про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - задоволено та ухвалено залучити до участі у справі №160/7562/26 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівську митницю (код ЄДРПОУ 43985581; пр. Перемоги, 6, м.Чернігів, 14017).
Цією ж ухвалою суд зобов`язав ОСОБА_1 протягом двох днів з дня отримання копії цієї ухвали направити третій особі - Чернігівській митниці (код ЄДРПОУ 43985581; пр. Перемоги, 6, м.Чернігів, 14017) копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до 04.05.2026 р.
Також у цій ухвалі суд встановив третій особі – Чернігівській митниці строк для подання письмових пояснень протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються письмові пояснення та документів, що підтверджують надіслання (надання) пояснень і доданих на них доказів позивачу та відповідачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2026 р. строк розгляду даної справи продовжено на 20 днів.
30.04.2026 р. від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про залучення доказів направлення на виконання вимог ухвали суду копії позовної заяви з додатками Чернігівській митниці (третя особа).
05.05.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшли від Чернігівської митниці пояснення, в яких третя особа заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . У цих поясненнях митний орган зазначив, зокрема, що 16.03.2026 р. за вих. №7.11-3/20-02/8.19/912 митницею був направлений до відділу ДВС лист про вжиття передбачених законом заходів щодо примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. у справі про порушення митних правил №0957/10200/17, оскільки: постанова Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. в справі про порушення митних правил №0957/10200/17, є чинною, такою, що набрала юридичної сили, жодним рішенням жодного органу або суду не скасована, жодним рішенням не визнана протиправною, і є такою, що підлягає примусовому виконанню згідно вимог ст. 540 Митного кодексу України; жодним рішенням жодного органу або суду не встановлено заборону для посадових осіб відділу ДВС здійснювати свої прямі посадові обов`язки, пов`язані із виконанням постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»; відповідно пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження», на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 26.03.2026 р. державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 у справі про порушення митних правил №0957/10200/17. Третя особа стверджує, що постійно вживала заходи, направлені на виконання постанови про накладення на позивача стягнення – зверталася до відділу ДВС, направляла документи, подавала скарги на дії державного виконавця, оскаржувала рішення суду у справі №160/33706/24, після розгляду якої знову вчасно звернулася до відділу ДВС щодо примусового виконання останнім постанови у справі №0957/10200/17. З урахуванням наведеного, третя особа вважає, що не підтверджується жодними доказами твердження ОСОБА_1 у позовній заяві про пропуск митницею строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також не вказані підстави для незастосування норми пункту 10-2 Розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження». Також третя особа зауважила, що у виконавчому провадженні відбулася не заміна стягувача, а реорганізація стягувача – Чернігівської митниці ДФС шляхом приєднання до Північної митниці Держмитслужби, яка, в свою чергу, приєднана до Державної митної служби України, яка створила відокремлені підрозділи, зокрема Чернігівську митницю, та надала їм відповідні повноваження, в тому числі вжиття заходів з примусового виконання постанов митниці про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил. Додатково митниця зазначила, що дублікат постанови від 26.12.2018 р. виданий Чернігівською митницею правомірно.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.01.2018 р. Чернігівською митницею ДФС складено постанову у справі про порушення митних правил №0957/10200/17 щодо ОСОБА_1 та визнано її винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митним кодексом України. 
Цією ж постановою на громадянку ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 1 785 674, 13 грн.
У вищевказаній постанові Чернігівської митниці ДФС зазначено, що строк її пред`явлення до виконання як виконавчого документа – 26.04.2018 р.
10.04.2018 р. головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Черновою Людмилою Володимирівною відкрито виконавче провадження №56111028 на підставі постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р., виданої Чернігівською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 785 674,13 грн.
Постанова про відкриття ВП №56111028 від 20.04.2018 р. була направлена виконавцем 11.04.2018 р. Полонській Н.В. та Чернігівській митниці, що підтверджене листом №22851/13.3-32/11 «Про відкриття виконавчого провадження».
12.04.2018 р. виконавцем винесено постанову про арешт майна, яке належить боржнику. 
ОСОБА_1 було оскаржено постанову митниці у судовому порядку (адміністративна справа №751/975/18).
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.06.2018 р. у справі №751/975/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2018 р., у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних прав – відмовлено. 
09.01.2020 р. постановою про прийняття виконавчого провадження №56111028 головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Черновою Людмилою Володимирівною при примусовому виконанні постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. прийнято ВП №56111028 у зв`язку з утворенням Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виконавче провадження передано до Соборного ВДВС у місті Дніпрі даного управління.
30.09.2020 р. головним державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Черновою Людмилою Володимирівною повернуто стягувачу виконавчий документ (постанову Чернігівської митниці ДФС №0957/10200/17 від 26.01.2018 р.) у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна (п. 7 ч. 1 ст. 37), а також щодо розшуку місцезнаходження боржника, виявились безрезультатними. Транспортний засіб боржника, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. 
У цій постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 31.12.2020 р.
26.06.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила винести постанову про виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника, ОСОБА_1 .
Соборний відділ Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) листом №65403 від 07.07.2023 р. повідомив позивача про відсутність підстав для задоволення її вимог.
20.07.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Чернігівської митниці, Соборного відділу Державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просила суд:
- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ – постанову Чернігівської митниці від 26.01.2018 року в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 785 674, 13 грн.;
- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 р. по справі №160/18005/23, залишеним без змін згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 до Чернігівської митниці, Соборного відділу Державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії – залишено без задоволення.
Вищевказані рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 оскаржено в касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2024 р. по справі №160/18005/23 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2024 у справі №160/18005/23.
04.12.2023 р. Чернігівська митниця звернулась до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою щодо виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р.
18.12.2023 р. Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) прийнято:
- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73616818 стосовно виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р.;
- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73616818, якою визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.;
- постанову про розмір стягнення виконавчого збору ВП №73616818 в розмірі 178 567,41 грн.;
- постанову про арешт коштів боржника ВП №73616818.
Не погоджуючись із вищезазначеними постановами органу державної виконавчої служби, 22.12.2023 р. ОСОБА_1 оскаржила їх у судовому порядку (адміністративна справа №160/33706/23). 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. по справі №160/33706/23, залишеним без змін згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (49005, м.Дніпро, вул. Писаржевського, 1а, код ЄДРПОУ 34984523) про визнання протиправними та скасування постанов – задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 18.12.2023 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору (ВП №73616818).
Вищевказані рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій оскаржено Чернігівською митницею в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 18.12.2025 р. по справі №160/33706/23 касаційну скаргу Чернігівської митниці залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року у справі №160/33706/23 залишено без змін.
24.03.2026 р. до Соборного ВДВС надійшов від Чернігівської митниці лист (заява) за №7.11-3/20-02/8.19/912 від 16.03.2026 р., разом з яким митним органом направлено на примусове виконання дублікат постанови Чернігівської митниці ДФС від 26.01.2018 р. у справі про порушення митних правил №0957/10200/17. 
Постановою державного виконавця Соборного ВДВС Конопльовим А.В. на підставі вказаної заяви Чернігівської митниці 26.03.2026 р. було відкрито виконавче провадження №80594253 з виконання виконавчого документа – постанови Чернігівської митниці ДФС №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1 785 674, 13 грн. (ідентифікатор доступу до ВП – 95А85283А46Б). 
Після прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №80594253 державним виконавцем 26.03.2026 р. також винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника
Не погодившись із вищезазначеними постановами Соборного ВДВС, ОСОБА_1 звернулась за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) визначено, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 р. (далі – Закон №1404-VIII).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Засади виконавчого провадження передбачені частиною 1 статті 2 Закону №1404-VIII, зокрема, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень.
За змістом частин 1, 2 статті 12 Закону №1404-VIIІ, виконавчі документи, зокрема, посвідчення комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до частини 4 статті 12 Закону №1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону №1404-VIII).
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 стаття 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Проаналізувавши наведені вище положення законів, суд дійшов висновку, що державний виконавець до відкриття провадження на підставі виконавчого документа має пересвідчитись чи дотримано стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону №1404-VIII є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2022 р. по справі №201/13239/15-ц сформувала наступний правовий висновок, який враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України:
«Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта та п`ята статті 12 Закону № 1404-VIII).
Повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з підстав, визначених у частині четвертій статті 4 та у частині третій статті 5 Закону № 1404-VIII, не перериває строк пред`явлення такого документа до виконання.».
Так, в силу приписів Закону №1404-VIII, постанова Чернігівської митниці ДФС №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. є виконавчим документом.
Щодо дотримання строків пред`явлення такого виконавчого документа (в т.ч. його дубліката) до виконання, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 535 Митного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), митний орган, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, виконує її самостійно або через державного виконавця.
Постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил підлягає виконанню після закінчення строку оскарження, зазначеного у статті 529 цього Кодексу.
Давність виконання постанови митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил врегульовано статтею 536 Митного кодексу України, якою встановлено, що не підлягає виконанню постанова митного органу про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно частини 2 статті 12 Закону №1404-VIII, строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття
У відповідності до положень частини 6 статті 12 Закону №1404-VIII, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Так, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що постанова митного органу №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. підлягала повторному пред`явленню до 31.12.2020 р.
Натомість, вдруге дана постанова була пред`явлена до примусового виконання в грудні 2023 року й на підставі цього звернення органом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №73616818.
Постанови Соборного ВДВС від 18.12.2023 р. у ВП №73616818 (зокрема, про відкриття виконавчого провадження; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про розмір стягнення виконавчого збору; про арешт коштів боржника) були оскаржені ОСОБА_1 у судовому порядку (адміністративна справа №160/33706/23) та згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. по справі №160/33706/23, залишеним без змін згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.10.2024 р. та постанови Верховного Суду від 18.12.2025 р., оскаржувані постанови визнано протиправними та скасовано.
Зі змісту вищезазначеного рішення суду слідує, що підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов Соборного ВДВС від 18.12.2023 р. у ВП №73616818 стало те, що Чернігівською митницею пропущено строк пред`явлення постанови митного органу №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. та при зверненні до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. не було подано заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання.
З урахуванням наведеного Дніпропетровський окружний адміністративний суд в рішенні від 05.02.2024 р. по справі №160/33706/23 дійшов висновку, з яким у подальшому погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, про те, що з огляду на пропуск митним органом строку пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р., у Соборного ВДВС були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В рамках даного спору, судом встановлено, що у березні 2026 року Чернігівська митниця, як стягувач, втретє звернулася до органу державної виконавчої служби України із заявою (лист №7.11-3/20-02/8.19/912 від 16.03.2026 р.) про примусове виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. з наданням дублікату останньої.
Водночас, у вказаному вище листі стягувачем не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, проте в даному листі наявні посилання на п. 10-2 розділу ІІІ Закону України «Про виконавче провадження», на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX: 4) визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
У відзиві на позовну заяву Соборний ВДВС також посилається на вищезазначену норму та додатково посилається на те, що відповідні процесуальні строки були продовжені під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на строк дії такого карантину.
Стосовно вищенаведених доводів відповідача суд вважає за необхідне зазначити таке.
11.03.2020 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». 
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційний хвороб», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України, на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року було встановлено карантин. 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» передбачено, що «установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19) з 22 травня 2020 року до 22 червня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (офіційний вісник України, 2020 р., №23, ст. 896, №30, ст. 1061)». Постановами Кабінету Міністрів України за №№500, 641,760, 956, 1236 в подальшому продовжено адаптивний карантин.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 р. відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Так, з матеріалів та фактичних обставин справи слідує, що вже на момент другого звернення митного органу (18.12.2023 р.) до Соборного ВДВС із заявою про примусове виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. запроваджений на території України карантин було відмінено понад 5 місяців.
При цьому, в рамках даного позову митним органом пред`явлено до примусового виконання відповідну постанову втретє у березні 2026 року.
Одночасно із цим, слід зауважити, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд в рішенні від 05.02.2024 р. по справі №160/33706/23 дійшов висновку, з яким у подальшому погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, про те, що з огляду на пропуск митним органом строку пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р., у Соборного ВДВС були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, з урахуванням положень ч. 4 ст. 78 КАС України, а також того, що рішенням та постановами у справі №160/33706/23 суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій дійшли висновку щодо пропуску митним органом строку пред`явлення до виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. на момент 18.12.2023 р., посилання відповідача на продовження процесуальних строків на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України, в рамках спірних правовідносин є недоречним.
Посилання Соборного ВДВС на дію пункту 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, яким передбачено переривання строків на період дії воєнного стану, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 р., запроваджено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Законом України "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №2129-IX від 15.03.2022 р. (далі – Закон №2129-ІХ) було доповнено розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилась норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
До таких строків, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Закон №2129-IX набрав чинності 26.03.2022 р.
Водночас, судом встановлено, що в даному випадку строк на повторне пред`явлення виконавчого документу (постанова Чернігівської митниці від 26.01.2018 р. в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 (далі – постанова) в т.ч. у вигляді дублікату) до примусового виконання закінчився 31.12.2020 р., тобто ще до початку введення воєнного стану на території України та прийняття Закону України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №2129-ІХ від 15.03.2022 р., а, отже, положення щодо переривання строків не підлягають застосуванню в даній справі.
Таким чином, за встановлених обставин державний виконавець повинен був винести постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, строк пред`явлення до виконання якого був пропущений, а тому відкривши виконавче провадження державний виконавець діяв не у спосіб, визначений законодавством, як наслідок оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження слід визнати протиправною та скасувати.
Разом з цим, з матеріалів справи слідує, що між поверненням постанови митниці органом державної виконавчої служби у вересні 2020 року та повторними зверненнями Чернігівської митниці з метою примусового виконання постанови від 26.01.2018 р. в справі №0957/10200/17 (а саме: в грудні 2023 року та в березні 2026 року) минуло більше 2 років. 
Отже, навіть на дату набрання чинності 26.03.2022 р. Законом №2129-ІХ, яким внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження» щодо переривання строків, строк пред`явлення вимог був пропущеним майже на 2 роки. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що на момент третього звернення Чернігівської митниці (березень 2026 року) до Соборного ВДВС із заявою про примусове виконання постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. строк пред`явлення даного виконавчого документу був пропущений.
При цьому, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази звернення митного органу із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р. до примусового виконання й доказів протилежного до суду не надано та про існування таких доказів суд не повідомлено.
Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Враховуючи пропуск митним органом строку пред`явлення постанови №0957/10200/17 від 26.01.2018 р., у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.
Слід зазначити, що незважаючи на те, що чинне законодавство України не наділяє державного виконавця правом ставити під сумнів законність виданого іншим органом виконавчого документа або додатково перевіряти зазначену у виконавчому документі інформацію про набрання законної сили рішенням відповідних органів чи проявляти бездіяльність з метою його невиконання, поряд з цим згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, прийняти виконавчий документ до виконання та відкрити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа або повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Натомість, у цій справі в межах спірних правовідносин, судом встановлено, що при відкритті виконавчого провадження №80594253 з виконання постанови Чернігівської митниці від 26.01.2018 р. в справі про порушення митних правил №0957/10200/17 (дублікат), яка вже виконувалася та була повернута, державний виконавець Соборного ВДВС не встановив повторності подання даного виконавчого документу до виконання, та не перевірив дотримання стягувачем строку пред`явлення цієї постанови до виконання. 
Одночасно із цим, слід зауважити, що «безстроковість» виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.
Відтак необґрунтовано тривале застосування строку давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень є підставою для визнання їх такими, що не підлягають виконанню.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржувані постанови, прийняті відповідачем 26.03.2026 р. у виконавчому провадженні №80594253, не відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень рішення якого оскаржуються, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності оскаржуваних постанов та не спростовано доводи позивача викладені у позовній заяві.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 34984523; вул. Володимира Винниченка, 2, м.Дніпро, 49005) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Чернігівської митниці (код ЄДРПОУ 43985581; пр. Перемоги, 6, м.Чернігів, 14017) про визнання протиправними та скасування постанов, - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати постанови Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.03.2026 р. у виконавчому провадженні ВП №80594253 про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ 34984523) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 3562 (три тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн. 20 коп.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено та підписано 14.05.2026 р.

Суддя О.М. Неклеса