Справа № 352/216/26
Провадження № 2/352/562/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області 
в складі: головуючого-судді   Струтинського Р. Р.
з участю секретаря     Гребінника В. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
у с т а н о в и в:
Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачки про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 88625 грн та моральної шкоди в сумі 10000 грн.
Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 20.04.2025 близько 03 год 01 хв в м. Івано-Франківську по вул. Залізнична,4, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивачка, під керуванням відповідачки ОСОБА_2 , якій передано транспортний засіб у тимчасове користування, та автомобіля «Volkswagen Jetta» н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після ДТП відповідачка покинула місце пригоди. Згідно постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2025 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП. Про ДТП за участю належного їй, позивачці, транспортного засобу, повідомили працівники поліції. Відповідачка запевняла її, що автомобіль отримав незначні пошкодження, обіцяла відремонтувати його, та повернути через 2-3 тижні після події. Однак протягом місяця транспортний засіб не відремонтувала і не повернула. Вона виявила автомобіль за місцем проживання відповідачки, а саме на узбіччі проїжджої частини дороги по вул. Шевченка в с. Підпечери поряд із житловим будинком АДРЕСА_1 . Внаслідок ДТП належний їй автомобіль отримав ряд пошкоджень, нею як власником проведено на даний час частковий ремонт на загальну суму 48585 грн. Також, необхідно провести фарбування пошкоджених частин автомобіля, вартістю 40040 грн. На її звернення по врегулюванню спору у досудовому порядку, відповідачка не реагувала. Крім того, внаслідок дій ОСОБА_2 їй завдана моральна шкода, зокрема душевні страждання внаслідок пошкодження її автомобіля, через це вона перебувала у стресовій ситуації, яку вона оцінює в 10000 грн. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 88625 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн, 1331,20 грн судового збору та 5000 грн витрат за надання правничої допомоги.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки в поданій суду заяві просила справу розглянути у відсутності сторони позивачки, позов підтримала та просила його задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Установлено, що відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.04.2022 позивачка ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1 , 2014 року випуску, сірого кольору (а.с. 7).
20.04.2025 в м. Івано-Франківську по вул. Залізнична, 4, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідачки ОСОБА_2 , яка в порушення п. 2.3б, 13.1 ПДР України здійснила наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Alfa Romeo» н.з. НОМЕР_4 та автомобіль марки «Volkswagen Jetta» н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, ОСОБА_2 , будучи причетною до ДТП, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди. 
Постановами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2025, які набрали законної сили 21.06.2025, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.8-11).
Відповідно до рахунку фактури 68 від 10.06.2025 ФОП ОСОБА_3 (а.с.23) вартість придбаних запасних частин автомобіля становить 41800 грн, які позивачка ОСОБА_1 сплатила згідно копії квитанції № 2.172105381.1 від 10.06.2025 (а.с. зворот. 23).
Згідно акту виконаних робіт №543 від 07.07.2025 проведено пошук/ремонт несправностей в ел. обладнанні клаксон, пошук/ремонт несправностей в ел. обладнанні кпп на суму 1800 грн (а.с. 26).
Також, згідно копії квитанції №4765660259 від 11.07.2025, ФОП ОСОБА_4 сплачено за запасні запчастини 1650 грн (а.с.27).
Згідно копії квитанції №4043326837 від 26.06.2025 позивачкою ОСОБА_1 сплачено за придбання двох коліс 3335 грн (а.с.28).
Згідно копії рахунку №СЧ2419350 від 04.07.2025 ФОП ОСОБА_5 вартість малярних робіт автомобіля «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1 становить 40040 грн (а.с.29). 
За положеннями статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.3 ст. 12 та ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт завдання шкоди, протиправність дій завдавача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками.
Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за завдання шкоди.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Наявність шкоди, протиправність дій її завдавача і причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах і відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.
Отже, обов`язковою умовою відшкодування завданих збитків та майнової шкоди є порушення прав особи внаслідок незаконних дій або бездіяльності та наявність реального збитку та шкоди.
Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, зібраними в справі доказами підтверджено неправомірні дії відповідачки ОСОБА_2 , яка керувала належним позивачці транспортним засобом марки «Nissan Leaf» н.з. НОМЕР_1  та скоїла ДТП, в результаті чого автомобіль отримав пошкодження.
Таким чином, суд, ураховуючи наявність причинного зв`язку між діями відповідачки та шкодою, заподіяною внаслідок цих дій, приходить до обґрунтованого висновку про те, що відповідачка зобов`язана відшкодувати на користь позивачки матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля в загальному розмірі 88625 грн.
Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно до ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд погоджується з тим, що в результаті протиправних дій відповідачки позивачці спричинено моральну шкоду.
Верховний Суд у постанові по справі № 214/7462/20 від 05.12.2022 зазначив, що по своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61?1132св22).
Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).
Позивачка, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що внаслідок пошкодження належного їй автомобіля, вона, з огляду на її похилий вік, зазнала душевних переживань, оскільки її турбували працівники поліції з приводу ДТП, встановлюючи причетних осіб.
При визначенні суми відшкодування моральної шкоди, суд уважає обґрунтованими доводи позивачки щодо наявності моральної шкоди, проте її розмір уважає завищеним та, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає до стягнення з відповідачки моральної шкоди в сумі 3000 грн.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що судом задоволено позов частково, на загальну суму 91625 грн (88625 грн + 3000 грн), що становить 92,90%, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути 2473,37 грн сплаченого судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачкою надано договір про надання правничої допомоги від 12.01.2026 (а.с.31), квитанцію № 458455 від 26.01.2026 на суму 5000 грн (а.с.32), ордер на надання правничої допомоги (а.с.33).
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд уважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 
Отже, загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачки становить 5473,37 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України,
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 88625 (вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн на відшкодування матеріальної шкоди, 3000 (три тисячі) грн на відшкодування моральної шкоди, всього на загальну суму 91625 (дев`яносто одна тисяча шістсот двадцять п`ять) грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати в сумі 5473 (п`ять тисяч чотириста сімдесят три) грн 37 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , с. Криниця, Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_5 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Повне рішення складене 22.06.2026.

Суддя         Руслан СТРУТИНСЬКИЙ