СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2291/20
пр. № 8/759/2/26
26 лютого 2026 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді П`ятничук І.В.,
при секретарі судового засідання Кульбовської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року ухваленого у справі № 2-2986/2010 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у справі № 2-2986/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» заборгованість за кредитним договором № 813/07-И та договором поруки № 813/07-И-П від 12.09.2007 року заборгованість в сумі 1176120 грн. 62 коп., в тому числі: 860609 грн. 93 коп. заборгованості за кредитом, 106081 грн. 47 коп. - заборгованості за простроченими процентами, 5555 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 203874 грн. 22 коп. пені за прострочку платежу, а також стягнуто судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп.
Судове рішення мотивовано тим, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 12.09.2007 був укладений кредитний договір№ 813/07-И, згідно якого останньому був виданий кредит в сумі 110000,00 дол. США зі строком погашення до 10.09.2027р. з щомісячним графіком погашення кредиту. Крім того, між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 12.09.2007 р. в забезпечення кредитного договору був укладений договір поруки № 813/07-И-П, згідно якому вона зобов`язалася за повне та своєчасне виконання ОСОБА_2 кредитного договору. Однак, в порушення своїх договірних зобов`язань відповідачі не забезпечили виконання зазначених договорів, у зв`язку з чим за кредитним договором утворилася заборгованість, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Заявник вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Києва від 01.11.2013 року у справі № 2703/12104/2012 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, позовні вимоги було задоволено, визнано недійсним договір поруки від 12.09.2007 року № 813/07-И-П між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 з моменту його вчинення, яке ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 24.12.2013 року залишено без змін.
Заявник вказує, що визначальною є обставина, що у межах справи № 2-2986/2010 не розглядалось питання про визнання недійсним договору поруки. Відповідно це питання судами не вирішувалось, обставини дійсності чи недійсності договору поруки не встановлювались. Висновок про задоволення позовних вимог банку в межах справи № 2-2986/2010 був зроблений судом в обставинах відсутності чинного судового рішення про визнання недійсним договору поруки.
На підставі наведеного, заявник просив суд відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 429 ЦПК України скасувати рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 у справі № 2-2986/2010 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.
Ухвалою Святошинського районного суд від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.
Призначено судове засідання для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 .
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2024 року замінено первісного позивача - Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» належним позивачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «Генезис Фінансової Свободи».
В судове засідання представник ТОВ «Генезис Фінансової Свободи» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат Янчук М.О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести за його відсутності.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року у справі № 2-2986/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» заборгованість за кредитним договором № 813/07-И та договором поруки № 813/07-И-П від 12.09.2007 року заборгованість в сумі 1176120 грн. 62 коп., в тому числі: 860609 грн. 93 коп. заборгованості за кредитом, 106081 грн. 47 коп. - заборгованості за простроченими процентами, 5555 грн. 00 коп. - заборгованості по сплаті щомісячної комісії, 203874 грн. 22 коп. пені за прострочку платежу, а також стягнуто судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп.
Так, даним рішенням встановлено, що 12.09.2007 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 813/07-И, згідно якому банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, тимчасовості, платності кредитні ресурси в сумі 110000,00 дол. США зі сплатою процентної ставки 12,5 % річних.
Згідно умов кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному об`ємі до 10.09.2027 р. шляхом щомісячних аннуітетних платежів, в які входять проценти за користування кредитом (пп. 3.2). Позикодавець зобов`язався додержуватись графіку зниження розміру заборгованості, який є додатком № 1 до кредитного договору. В разі прострочки повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник взяв на себе обовязок сплатити банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочки. Випадок недодержання позичальником графіку розміру заборгованості сторони передбачили як підставу для дострокового погашення кредиту (пп. 3.4, 3.6, 3.1).
На виконання умов кредитного договору згідно заяві на видачу готівки № 1 від 12.09.2007 р. ОСОБА_4 отримав готівкою суму кредиту в розмірі 555500,00 грн. еквівалентну 110000,00 дол. США (а.с. 9). Тобто банком свої договірні зобов`язання виконані належним чином та виданий кредит у зазначеній в договорі сумі.
12.09.2007 р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 в забезпечення повернення кредиту укладено договір поруки № 813/07-И-П, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 813/07-И від 12.09.2007 р., укладеному між кредитором та боржником (пп. 1.1, а.с. 12). Згідно умов даного договору в разі невиконання боржником зобов`язань по договору, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручительство припиняється з припиненням забезпеченого зобов`язання.
Станом на 12.03.2010 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором становить 1176120,62 грн., в тому числі: 860,609,93 грн. заборгованість за кредитом, 106081,47 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 5555,00 грн. заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 203874,22 грн. пеня за прострочку платежу.
10.12.2009 р. АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогами про сплату заборгованості за кредитом, процентам щомісячної комісії, яка утворилася, та достроково повернути суму кредиту.
Рішенням Ленінського районного суду м. Києва від 01.11.2013 року у справі № 2703/12104/2012 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2 про визнання договору поруки недійсним, позовні вимоги було задоволено, визнано недійсним договір поруки від 12.09.2007 року № 813/07-И-П між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 з моменту його вчинення, яке ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 24.12.2013 року залишено без змін.
Так, згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною 2 цієї статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).
Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18.
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.
Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №552/137/15-ц, від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18.
Отже, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
В свою чергу, нe вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
В Постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №755/32663/14-ц, провадження №61-44397св18 вказано на те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 424, 426 ЦПК України.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» нагадав, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).
У рішенні від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» ЄСПЛ вказав на те, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступним, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.
Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 2-2986/2010 ОСОБА_3 як на нововиявлену обставину посилалась на рішення Ленінського районного суду м. Києва від 01.11.2013 року у справі № 2703/12104/2012, яким було визнано недійсним договір поруки від 12.09.2007 року № 813/07-И-П між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 з моменту його вчинення.
При цьому питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Отже, метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.
Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за своєю природою передбачає баланс між принципами правової визначеності та res judicata і правом на справедливий суд.
Враховуючи викладене, сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №826/20239/16).
Відтак, суд приходить до висновку, що у даному випадку зазначене ОСОБА_3 у заяві є нововиявленою обставиною, оскільки в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 432 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом на час розгляду справи №2-2986/2010.
Таким чином, наведені заявником обставини можна кваліфікувати як нововиявлені, в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки вони є такими, що якби вони були відомі (встановлені) при розгляді справи, то суд ухвалив би принципово інше рішення. До того ж такі обставини є доведеними належним чином, і належать до нововиявлених, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. п. 3-5, 7 Постанови "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" № 4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Таким чином, враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 , подана представником ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, а тому суд, надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам, вважає за необхідне скасувати рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 20.10.2010 року ухваленого у справі № 2-2986/2010 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 81, 82, 223, 260, 261, 353-355, 423-429 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення у цивільній справі № 2-2986/2010 за нововиявленими обставинами - задовольнити.
 
Рішення Ленінського районного суду м. Києва від 20.10.2010 року у справі № 2-2986/2010 за позовом Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» в особі Севастопольської філії Акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором - скасувати за нововиявленими обставинами.
Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» (місце знаходження: м. Київ, вул. Прорізна, 11, оф. 44, код ЄДРПОУ 42714762) заборгованість за кредитним договором № 813/07-И та договором поруки № 813/07-И-П від 12.09.2007 р. заборгованість в сумі 1176120 (один мільйон сто сімдесят шість тисяч сто двадцять) грн. 62 коп. , в тому числі: 860609,93 грн. - заборгованість за кредитом, 106081,47 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 5555,00 грн. - заборгованість по сплаті щомісячної комісії, 203874,22 грн. - пеня за прострочку платежу.
Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» (місце знаходження: м. Київ, вул. Прорізна, 11, оф. 44, код ЄДРПОУ 42714762) судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять ) грн. 00 коп.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:      І.В. П`ятничук