Справа № 163/707/26  Провадження №33/802/586/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Крючкова В.О. та представника митниці Федчишина Р.А., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну захисника Крючкова В.О. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 62 261 (шістдесят дві тисячі двісті шістдесят одна) гривня 16 копійок.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665.60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «КОРД АВТО» (код ЄДРПОУ 44086705), під час митного оформлення товару «Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів: марка - OPEL, модель – MOVANO, кузов № НОМЕР_1 , був у використанні, календарний та модельний рік виготовлення - 2019» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 17.08.2023 №23UA205140065914U1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 62 261,16 гривень шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 № D 1419874 від 11.08.2023, який не був підтверджений зазначеним у ньому митним органом Угорської Республіки, та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого у вищевказаній митній декларації типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України..
В поданій апеляційній скарзі адвокат Крючков В.О. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що правопорушення, передбачене ст.485 МК України може бути вчинено виключно з умисною формою вини, однак у матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, оскільки немає жодного доказу про те, що він знав про недійсність сертифіката на момент подання декларації. Посилається на те, що лист польського органу отримано набагато пізніше проведення митного оформлення, при цьому цей лист встановлює лише факт невидачі цього сертифіката. Просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, ОСОБА_1 звільнити від відповідальності, провадження закрити.
На адресу апеляційного суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 , в якій останній повністю визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, щиро розкаюється. Просить постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення змінити, застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Крючкова В.О., який підтримував подану апеляційну скаргу із врахуванням заяви ОСОБА_1 і просив постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення змінити, представника митниці, який заперечував апеляційну скаргу і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.
Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Положення зазначеної статті відображає принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.
Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Проте, при накладенні на  ОСОБА_1  стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.33 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.485 МК України, дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Призначивши вид стягнення, передбачене ст.485 КУпАП, суддя належним чином не обґрунтував прийняте рішення, а врахував лише характер вчиненого правопорушення. Проте, суд не врахував дані про особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Під час апеляційного розгляду захисник Крючков В.О. вказував, що  ОСОБА_1 вину визнає повністю, щиро розкаюється, а штраф у розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів є непомірним для  ОСОБА_1 , а тому просив призначити штраф у розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність  ОСОБА_1 , є щире каяття у вчиненому та те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.
Обставини, які обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , не встановлені.
З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наведені дані про особу порушника та обставини, що пом`якшують його відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що є достатні підстави для зміни постанови судді в частині накладення стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Крючкова В.О. – задовольнити частково. 
Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2026 року щодо  ОСОБА_1  в частині накладеного адміністративного стягнення – змінити.
Зменшити накладене на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу до 50% (відсотків) несплаченої суми митних платежів, що становить 31 130 (тридцять одну тисячу сто тридцять) гривень 58 копійок. 
В решті постанову судді залишити без змін, 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов