Справа 688/1740/26 
№ 2-а/688/35/26 

Рішення 
Іменем України
04 травня 2026 року        м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: 
головуючого – судді Цідик А.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Романової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Шепетівка справу за позовною заявою  ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 березня 2025 року позивач офіційно отримав бронювання. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», позивач має офіційно підтверджену відстрочку від призову на військову службу за типом «бронювання», яка є безперервно чинною до 05 лютого 2027 року. Відтак, статус позивача як заброньованої особи підтверджується державними реєстрами. 15 травня 2025 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої його було визнано «Придатний». 29 травня 2025 року відповідач виніс постанову № 1062 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, з якої вбачається, що позивач мав нібито з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 02 квітня 2025 року. 09 квітня 2026 року відкрито виконавче провадження ВП № 80726632. Позивачу стало відомо про факт застосування до нього адміністративного стягнення та про існування оскаржуваної постанови лише 09 квітня 2026 року, після надходження відповідного повідомлення із додатку «Дія».
У справі відсутня подія адміністративного правопорушення через недоведеність факту належного оповіщення позивача про виклик. В тексті постанови взагалі відсутня будь-яка згадка про реквізити повістки та не міститься жодних посилань на докази того, що вона взагалі направлялася позивачу або була йому належним чином вручена.
На підтвердження надсилання повістки позивачу відповідачем також не надано розрахункового документа (чеку) від поштового оператора, який би підтверджував факт відправлення рекомендованого листа на адресу позивача; повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом позивача; довідки чи відмітки поштового відділення із зазначенням конкретних причин невручення (відмова, відсутність за адресою тощо).
Оскільки Позивач не був належним чином повідомлений, юридичний обов`язок щодо явки 02.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього об`єктивно не виник.
Просив визнати поважними причини пропуску строку для подання позовної заяви про оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 та поновити пропущений строк; визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1062 від 29 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача понесені судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не направляв. 
2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 04.05.2026. 
3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 29.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо нього було прийнято постанову № 1062 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до цієї постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 постановлено накласти на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. В постанові зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розпорядження виданого на голову Ізяславської міської ради задля оповіщення ОСОБА_1 для прибуття 02.04.2025 для проходження медичного огляду та звірки облікових даних
Відповідно до даних військово-облікового документу з Резерв+, військовозобов`язаний ОСОБА_1 має відстрочку від призову на військову службу за типом «бронювання», яка є чинною до 05 лютого 2027 року. 15 травня 2025 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, за результатами якої його було визнано «Придатний». Датою уточнення даних є 15.05.2025, дані уточнено вчасно.
4.Норми права, які застосував суд.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 235 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Позивач зазначає про те, що постанову отримав лише 09.04.2026 та 16.04.2026 подав позов до суду.
Беручи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.
5.Оцінка суду.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оборону України», підприємства, установи та організації усіх форм власності здійснюють згідно із законодавством заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Статтею 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Стаття 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 131 щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Отже, указаними нормами передбачений обов`язок керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Як випливає із змісту постанови, що оскаржується, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно розпорядження виданого на голову Ізяславської міської ради задля оповіщення ОСОБА_1 для прибуття 02.04.2025 для проходження медичного огляду та звірки облікових даних.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не довів, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 02.04.2025, а саме відсутній наказ (розпорядження) про оповіщення військовозобов`язаного та доведення його до відома під особистий підпис, або направлення йому рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується його прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначені строки.
Відсутні докази того, що розпорядження ТЦК про оповіщення військовозобов`язаного було виконано належним чином та ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про виклик.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач отримував повідомлення з пошти про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що позивача було належним чином оповіщено про виклик до ТЦК на 02.04.2025, що виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та тягне за собою скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження у справі.
У частині вимоги про визнання постанови протиправною слід відмовити, оскільки це не відноситься до повноважень суду при розгляді даної категорії справ згідно з ч. 3 ст. 286 КУпАП.
Керуючись ст. 77, 121-122, 139, 246, 268-269, 271, 286 КАС України, ст. 7, 251, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ухвалив:
Позовну заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ізяславського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1062 від 29 травня 2025 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
В решті позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань призначених для ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Алла ЦІДИК