МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 р.  	№ 400/1207/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідачів	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , 	

третя особа	Приватне акціонерне товариство "Юженергобуд", Промзона, -,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55001, 	

про	визнання протиправними та скасування наказу від від 23.01.2026 в частині, наказу №25 від 24.01.2026 в частині, зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_2 ) з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач 2, ВЧ НОМЕР_1 ) та просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня 2026 року в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 24 січня 2026 року в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 на відповідну посаду;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він згідно наказу Міністерства економіки України від 14.08.2024 за №21062 "Про бронювання військовозобов`язаних за ПрАТ "Юженергобуд" був заброньованим. Його бронювання було зумовлено необхідністю забезпечення функціонування економіки та життєдіяльності населення в особливий період. Тобто, відповідний наказ про бронювання позивача був прийнятий з метою забезпечення стабільної роботи ПрАТ «Юженергобуд", яке відповідно до наказу Міненерго №73 від 17.02.2025 року віднесено до категорії критично важливих підриємств, у спосіб збереження в штаті товариства кваліфікованої робочої сили. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 незважаючи на бронювання виніс наказ від 23.01.2026 року щодо призову позивача та направлення його для проходження військової служби. У подальшому позивача наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 24.01.2026 року зараховано позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на відповідну посаду. Позивач вважає, що протиправний наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 та наказ командира ВЧ НОМЕР_1 підлягають скасуванню, а позивач підлягає виключенню зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 =, оскільки наказ командира зазначеної військової частини від 24.01.2026 за №25 про його зарахування до списків особового складу був виданий внаслідок прийняття керівником ІНФОРМАЦІЯ_3 протиправного наказу про мобілізацію позивача, який був заброньованим. 
Ухвалою від 10.02.2026 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання та запропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву. 
Від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що позивача 23.01.2026 року було взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач до 13.08.2025 року був заброньований як працівник ПРаТ «Юженергобуд», але його бронювання анульовано автоматично 13.08.2025 року в Єдиному державному реєстрі призовників, військово-зобов`язаних та резервістів шляхом опрацювання даних з порталу державних послуг «Дія», оскільки ПрАТ «Юженергобуд» було внесено до порталу «Дія» інформацію про те, що ОСОБА_1 звільнився з роботи у вказаному підприємстві. Оскільки позивач станом на 23.01.2026 року не був заброньований, не мав права на відстрочку та придатний до військової служби згідно ВЛК, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.01.2026 №2517 позивача призвано на військову службу під час мобілізації, з направленням для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . 
Від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 24 січня 2026 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду ст.стрілець. Військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини або з визначених названим Законом поважних причин, за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких, зокрема така обставина, що визначена Позивачем. В додатках до позову доказів звернення Позивача до Відповідача 2 з рапортом про звільнення відсутні. Позивач такі відомості до суду не надав. За таких обставин відсутні підстави вбачати протиправні дії (бездіяльність) Відповідача 2 в частині про звільнення з військової служби. Крім того, посилаючись на постанову Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23 відповідач 2 зазначає, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. 
Від позивача до суду надійшли відповіді на відзиви відповідачів, в яких позивач заперечує проти обґрунтувань відповідачів та повністю підтримує позовні вимоги. 
Ухвалою від 11.03.2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство "Юженергобуд". 
Від третьої особи надійшли пояснення, в яких вказує, що між під підприємством та гр. ОСОБА_1 було укладено цивільно правовий договір , який був дійсний станом на серпень 2025 року, підприємство не подавало інформацію про розірвання договору до порталу «ДІЯ». гр. ОСОБА_1 працював на підприємстві станом на 23.01.2026 року, що підтверджено виданою йому довідкою № 4-2026 від 23.01.2026 року , яка є в матеріалах справи. Станом на 23.01.2026 року гр. ОСОБА_1 за нашою інформацією не був заброньований , бронь було знято з деяких працівників в ході внесення змін до реєстрів Резерв + та Оберіг , поновлення броні не було. В матеріалах справи надано Позивачем скрін зі свого резерв про бронювання станом на 27.06.2025 року. 
Від позивача до суду надійшли додаткові пояснення через надходження пояснень третьої особи, в яких зазначає, що третя особа, завод “Юженергобуд” як на адвокатський запит, та і у листуванні через електронну пошту не спростовував факту бронювання ОСОБА_3 . Більш того, представник заводу вказує на анулювання бронювання ОСОБА_4 без зазначення підстав та причин, що само по собі входить в протиріччя із змістом відповідей на адвокатські запити, згідно з якими анулювання здійснено автоматично у зв`язку із звільненням. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач військовозобов`язаний, знаходився на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Як внутрішньо переміщена особа (ВПО) з 11.04.2022 року був зареєстрований та фактично мешкав за адресою АДРЕСА_4 .
З 07.10.2022 року працював в якості майстра на підприємстві ПрАТ «Юженергобуд», яке, згідно наказу Мінекономіки України відноситься до критично важливих для функціонування економіки України, що підтверджується довідкою ПАТ «Юженергобуд» № 4-2026 від 23.01.2026 року. 
Згідно Витягу з наказу про бронювання ОСОБА_1 надано відстрочку від призову строком до 17.02.2026 року. 
23.01.2026 року об 11-00 годині позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 , за місцем мешкання як ВПО) для з`ясування питання звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 до поліції щодо його доставлення для складання протоколу, про що з`явилось повідомлення у особистому кабінеті Резерв+.
На звернення позивача його повдомили про необхідність проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_3 , куди його і доставили у супроводі. 
23.01.2026 року позивач був взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.01.2026 №2517 ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації, з направленням для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 24.01.2026 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду ст.стрілець. 
Вважаючи протиправним наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3543-ХІІ).
За змістом абз. 1 ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Отже, територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки надано повноваження щодо призову громадян на військову службу під час мобілізації.
Водночас статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку (п. 1 ч. 1).
Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (ч. 7).
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 16.05.2024 № 560, якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).
Згідно з п. 2 Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період (ст. 24 Закону №3543-ХІІ).
Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону №3543-ХІІ Порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.
На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.01.2023 № 76, пунктом першим якої затверджено, зокрема, Порядок бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час (далі Порядок №76).
Пунктом 2 Порядку №76 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Генеральним штабом Збройних Сил (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).
Згідно з п. 11 Порядку №76 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки).
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа і організація видає військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.
Також, відповідно до абз. 9 пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
За приписами п.15 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний організовувати проведення:
- перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини,
- перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку.
Аналізуючи вищевикладені норми суд зазначає, що не лише у військовозобов`язаного громадянина є обов`язок щодо повідомлення органів ТЦК про відповідне бронювання, а й органи ТЦК зобов`язані перевіряти та володіти інформацією щодо заброньованих осіб з метою недопущення протиправних дій щодо особи.
З наведеного слід дійти висновку, що обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання також покладено й на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а тому саме районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки мають перевіряти наявність чи відсутність права на відстрочку від призову за мобілізацією.
З матеріалів справи суд встановив, що позивач 1988 року народження працює в ПрАТ «Юженергобуд» майстром за цивільно – правовим договором з 07.10.2022 року (довідка від 23.01.2026 року). Згідно витягу з наказу Міністерства енергетики України від 17.02.2025 року №73 ПрАТ «Юженергобуд» відноситься до критично важливих для функціонування економіки України. Згідно Витягу з наказу про бронювання ОСОБА_1 надано відстрочку від призову строком до 17 лютого 2026 року. 
Таким чином, на час видання спірного наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.01.2026 року щодо призову позивача та направлення для проходження військової служби, позивач був заброньований у встановленому законом порядку та не підлягав призову на військову службу.
Щодо пояснень третьої особи, що станом на 23.01.2026 року гр. ОСОБА_1 за його інформацією не був заброньований, бронь було знято з деяких працівників в ході внесення змін до реєстрів Резерв + та Оберіг, поновлення броні не було, то суд оцінює їх критично, оскільки зазначені пояснення протирічать документам наданим на адвокатський запит третьою особою. Крім того, зазначені пояснення не є повними та не підтверджуються доказами. 
Суд не приймає до уваги заперечення відповідача 1 щодо того, що позивач був звільнений та автоматично позбавлений бронювання, оскільки факт звільнення спростовується поясненнями третьої особи (роботодавця), а факт скасування бронювання та відстрочки, відповідач 1 не підтвердив жодним документом. 
Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача 1 щодо призову та направлення для проходження військової служби позивача є протиправними, а наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня 2026 року в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 підлягає скасуванню. 
При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 24 січня 2026 року в частині зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 на відповідну посаду та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , з огляду на таке.
В постанові від 05.02.25 р. у справі № 160/2592/23 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду наголосив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричиняє відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, позовні вимоги належить задовольнити частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача судовий збір в сумі 1 064,96 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування наказу від 23.01.2026 в частині, наказу №25 від 24.01.2026 в частині, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково. 
2.Визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) від 23.01.2026 року в частині призову та направлення для проходження військової служби ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 
3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар