ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року 	Справа № 280/2082/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – ВЧ НОМЕР_1 НГУ, відповідач), в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000,00 грн за період з 05.09.2024 по 08.11.2024, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
зобов`язати відповідача нарахувати та невиплатити у повному обсязі позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000,00 грн за період з 05.09.2024 по 08.11.2024, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі до 100000,00 грн за періоди стаціонарного лікування для лікування після тяжкої травми (каліцтва, захворювання) з 05.09.2024 по 08.11.2024 у повному обсязі. Вважає, що нарахування та виплата додаткової грошової винагороди за періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні, пов`язаному з наслідками бойової травми (каліцтва, захворювання) одержаної під час захисту Батьківщини здійснювалось не в повному розмірі, та не відповідає розміру місячної виплати додаткової грошової винагороди, яка повинна розраховуватись пропорційно дням перебування на лікарняному. А отже позивач набув беззаперечного права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, в розмірі 100000 грн на місяць за період його стаціонарного лікування та перебування у відпустках для лікування, починаючи з 05.09.2024 по 08.11.2024 включно.
Ухвалою судді від 17.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач позов не визнав, 07.05.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» надав відзив (вх. №24814), у якому щодо періоду перебування позивача у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення пояснює, що його помилково не було включено до наказу командира військової частини «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану». На даний час начальником медичного пункту військової частини підготовано відповідний рапорт про виплату позивачу коштів за період такої відпустки з 05.09.2024 по 03.10.2024, 10 травня 2026 року командиром військової частини буде видано відповідний наказ, витяг з якого після 10.05.2026 буде додано до матеріалів справи. Щодо періодів стаціонарного лікування позивача з 03.10.2024 п 18.10.2024 та з 19.10.2024 по 08.11.2024 звертає увагу суду, що з виписок із медичних карт стаціонарного хворого вбачається, що основним діагнозом з яким лікувався ОСОБА_1 є: «Виразкова хвороба ДПК, Н.Р асоційована, рубцева деформація ДПК, купірованний больовий та диспептичний синдроми, неактивна фаза», а аж ніяк не поранення. Зважаючи на те, що наслідки поранення віднесені до супутніх патологій і не є причиною госпіталізації та лікування позивача, вважає, що у відповідача відсутні підстави для виплати за зазначені періоди додаткової винагороди у підвищеному розмірі, оскільки вона може бути виплачена лише за періоди стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням. Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ. Позивач має статус учасника бойових дій, про що свідчить посвідчення серія НОМЕР_2 , видане 27.06.2024 Головним управлінням Національної гвардії України.
Згідно з Довідкою ВЧ НОМЕР_1 НГУ про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 867/2024 від 25.09.2024 старший солдат ОСОБА_1 24 серпня 2024 року отримав: «ВТ. МВОСП обличчя, передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням великого чепця та тонкої кишки, в/З обох стегон. За обставин: при виконанні бойового завдання у складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 НГУ поблизу населеного пункту Михайлівка, внаслідок ураження FVP-дроном противника; при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, у заходах з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Погіршення стану здоров`я не пов`язано з: алкогольним чи наркотичним сп`янінням, вживанням токсичних та отруйних речовин; станом зброї, устаткування; інструментів та матеріалів, транспортних засобів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисним заподіянням військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом). Підстава: Бойове розпорядження командира НОМЕР_3 броп від 27.08.2024 №3085 ДСК. Рішення т.в.о. командира 15 броп від 25.09.2024..
З 29.08.2024 по 04.09.2024 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_4 ) з діагнозом: Стан після ВТ (29.08.2024): МВОСП обличчя, передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням великого чепця та тонкої кишки на 10 см від зв`язки Трейця, санація та дренування черевної порожнини, про що свідчить виписний епікриз №5897 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення.
Відповідно до Довідки ВЛК № 1336 від 03.09.2024 ВЛК хірургічного профілю ВЧ НОМЕР_4 проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Діагноз (включаючи код, згідно з чинним НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «S 31 Стан після операції (29.08.2024) – лапароскопія, ревізія органів черевної порожнини, ушивання пошкодження тонкої кишки на 10 см від зв`язки Трейця, санація та дренування черевної порожнини з приводу множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень (29.08.2024) обличчя, передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням великого чепця та тонкої кишки, верхньої третини обох стегон. (Згідно з наказом МОЗ України №370 від 04.07.2007 поранення тяжкого ступеню). Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. (Довідку про обставини поранення не надано). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів. 
Згідно з відпускним квитком №5062 від 04.09.2024, виданого ВЧ НОМЕР_1 НГУ, старший солдат ОСОБА_1 перебував у відпустці у зв`язку з лікуванням з 05.09.2024 по 04.10.2024.
З 03.10.2024 п 18.10.2024 позивач проходив стаціонарне лікування в ДУ «ТМО МВС України в Запорізькій області» з діагнозом: Основне захворювання: К26.7 - Виразкова хвороба ДПК, Н.р асоційована, рубцева деформація ДПК, купірованний больовий та диспептичний синдроми, неактивна фаза. Супутня патологія: Н36 - Ангіопатія сітківки OU. J30.0 - Змішана форма постназального затікання. Хр. адгезивна х-ба AD. M54.80 - Вертеброгенна цервікокраніалгія, люмбалгія, хронічний рецидивуючий перебіг, помірний больовий, нейротрофічний, м`язево-тонічний синдроми, стадія нестійкої ремісії. ДДЗХ ШВ, ПВ. Протрузії мхд С5 (до 2 мм), С6 (до 3,5 мм), С7 (до 2 мм). Кила мхд L3 (до 4,5 мм), фрагментована кила мхд L4 (8 на 12). Y 36.2 - Стан після МВТ (29.08.2024): ВОСП передньої черевної стінки проникаюче в черевну порожнину з ураженням великого чепця та тонкої кишки. СПО (29.08.2024: лапароскопія, ревізія ОЧП, ушивання великого пошкодження тонкої кишки на 10 см, санація та дренування черевної порожнини), що підтверджується випискою №1207 із медичної карти стаціонарного хворого.
З 19.10.2024 по 08.11.2024 ОСОБА_1 проходив реабілітаційне лікування в МРЦ МВС «Перлина Прикарпаття» з діагнозом: Виразкова хвороба ДКП Н.р. асоційована, рубцева деформація ДКП, зменшений больовий та диспептичний синдроми, неактивна фаза. Ангіопатія сітківки. Вертеброгенна цервікокраніалгія, люмбалгія, хронічний рецидивуючий перебіг, помірний больовий, нейротрофічний, м`язево тонічний синдроми, стадія нестійкої ремісії. ДДЗХ, протрузії мхд С5, С6, С7. Протрузії мхд L2. L5. Кила мхд L3. Фрагментована кила L4. Стан після МВТ 29.08.2024: ВОСП передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину з ураженням великого чепця та тонкої кишки. СПО 29.08.2024: лапароскопія, ревізія ОЧП, ушивання великого пошкодження тонкої кишки на 10 см, санація та дренування черевної порожнини.
Представник позивача неодноразово звертався до Головного управління Національної гвардії України із скаргами щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 від 28.02.2022, у розрахунку 100000 грн на місяць, пропорційно періодам перебування на стаціонарному лікуванні з 05.09.2024 по 08.11.2024.
Листом від 16.08.2025 № 10/29/12-3855-2025 ВЧ НОМЕР_1 НГУ повідомлено, що ОСОБА_1 здійснювалось нарахування та виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн пропорційно до днів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 29.08.2024 по 04.09.2024. За період відпустки за станом здоров`я з 05.09.2024 по 04.10.2024 на підставі довідки №1336 від 03.09.2024 у зв`язку з тяжким травмуванням ОСОБА_1 до наказів командира військової частини про виплату додаткової винагороди не включався, оскільки зазначена відпустка не пов`язана із захистом Батьківщини, що не відповідає пп. 1 п. 15 Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729. Період з 03.10.2024 по 18.10.2024, а саме: стаціонарного лікування у ДУ «ТМО МВС України в Запорізькій області» з приводу: Виразкова хвороба ДПК, Н..р асоційована, рубцева деформація ДПК, купірованний больовий та диспептичний синдром, включений до наказів командира військової частини, оскільки лікування ОСОБА_1 не пов`язано із пораненням 28.08.2024, а відтак не відповідає пп. 1 п. 15 Особливостей. Період реабілітації в МРЦ МВС «Перлина Прикарпаття» з 19.10.2024 по 08.1.2024 також не підпадає під пп. 1 п. 15 Особливостей, оскільки в період спірних правовідносин виплата додаткової винагороди за період реабілітації передбачена не була. 
Не погодившись із відповіддю відповідача про виплату додаткової грошової винагороди, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2 - 4 цієї статті Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200 (далі по тексту - Інструкція №200).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції №200 грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення військовослужбовців (крім курсантів вищих військових навчальних закладів із числа осіб, які не перебували на військовій службі перед зарахуванням на навчання) входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено відповідними Указами Президента України дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі – постанова КМУ №168 від 28.02.2022).
В силу п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно із абз.4 п.1-2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 (в редакції від 20.06.2024) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/16191/23.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Отже, додаткова винагорода передбачена постановою № 168 є додатковою виплатою військовослужбовцям під час дії воєнного стану. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, зокрема під час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранень (контузії, травми, каліцтва), пов`язаних із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.
Відповідно до п. 2-1 Постанови №168 установити, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункту 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктів 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Деякі питання виплати військовослужбовцям Національної гвардії України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 01.09.2023 № 729 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за №1544/40600), який набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.06.2023, затверджені Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - Особливості № 729).
Пунктом 1 Особливостей №729 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), порядок і умови виплати одноразової винагороди, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Національну гвардію України.
За змістом абз. 2 пп. 1 пункту 2 Особливостей №729 на період воєнного стану виплачуються: додаткова винагорода: у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Відповідно п. 15 Особливостей №729 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, включаються військовослужбовці, у тому числі такі, які:
1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що, встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168, додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень підлягає виплаті, яка здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), зокрема військовослужбовцям НГУ, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто, норми постанови Кабінету Міністрів України № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до п. 1.2 глави 1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800; далі - Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п. 21.5 Положення № 402, Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби".
в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії".
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
д)"Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби".
є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН".
ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі ОСОБА_2 
з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу".
к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".
Судом встановлено, що у період з 05.09.2024 по 04.10.2024 перебував у відпустці для лікування після поранення тяжкого ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.
Разом із цим, суд наголошує, що з системного аналізу наведених положень слідує, що в розумінні чинного законодавства формулювання «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» є різними правовими категоріями.
Виплата, передбаченої нормами п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3161-IX та п. 1-2 Постанови №168, додаткової винагороди в розмірі 100000 грн, за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку саме з отриманням «поранення (травми, контузії, каліцтва)», пов`язаного із захистом Батьківщини, а не «поранення, пов`язаного з проходженням військової служби».
З огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено причинного зв`язку між перебуванням позивача в період з 05.09.2024 по 04.10.2024 у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за спірний період.
Щодо питання ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення за період з 05.10.2024 по 08.11.2024, суд зазначає, що з виписок із медичних карт стаціонарного хворого вбачається, що основним діагнозом, з яким проходив лікування ОСОБА_1 є «Виразкова хвороба ДПК, Н.р асоційована, рубцева деформація ДПК, купірованний больовий та диспептичний синдроми, неактивна фаза», а аж ніяк не поранення.
Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що у вказаний період позивач перебував на реабілітаційному лікуванні з приводу захворювань, за інформацією представників медичної служби підстав для включення в наказ на виплату у військової частини не було, адже не було встановлено основного діагнозу лікування, пов`язаного із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Таким чином, суд констатує, що позивачем не підтверджено наявність умов (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах .
Доказів перебування у цей період у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії суду також не надано та матеріали справи не містять.
Відтак відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за спірний період з 05.10.2024 по 08.11.2024 перебування позивача на стаціонарному лікуванні, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.
Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.
При цьому щодо решти доводів сторін слід зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність своїх рішень, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновки суду по суті спору, понесені позивача судові витрати, відповідно до вимог ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак