П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/7921/25	

Категорія 112010200	Головуючий у суді І інстанції: Бабенко Д.А. час і місце ухвалення: письмове провадження,  м. Одеса	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25:
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 при проведенні перерахунку пенсії з 01.03.2025 року;
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.03.2025 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням встановлених її підвищень, надбавок, доплат, індексації) в повному обсязі без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
в задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25 залишено без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2025, отже набрало законної сили 18.11.2025.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.01.2026 у справі №420/7921/25 визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №420/7921/25 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 30-денний строк з моменту отримання цієї ухвали надати до Одеського окружного адміністративного суду докази на підтвердження вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.
Ухвалою від 30.01.2026 суд встановив судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 420/7921/25 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 420/7921/25 протягом 30 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
В подальшому, суд ухвалою від 25.02.2026 визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 420/7921/25 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вжити заходів щодо повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 420/7921/25.
25 лютого 2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 420/7921/25.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області у прийнятті звіту, поданого 26.02.2026, про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 60-денний строк з дати прийняття цієї ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25. Накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_2 (місце роботи боржника: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ 20987385) штраф за невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 у справі №420/7921/25 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про звільнення від сплати штрафу керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено. Звільнено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченка Олександра Євгеновича від сплати штрафу на підставі ч.5 ст.382-3 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду в частині звільнення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від сплати штрафу та прийняти нову постанову, якою стягнути суму штрафу на користь позивача.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що звільняючи керівника пенсійного органу від сплати штрафу, суд першої інстанції визнав «достатніми заходами» направлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області запитів до центрального апарату Пенсійного фонду України. Проте така позиція прямо суперечить висновкам Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 07.11.2018 у справі №813/6744/13-а вказав, що внутрішня переписка між державними органами не свідчить про реальне виконання обов`язку перед громадянином. Судовий контроль має бути спрямований на результат, а не на процес «написання листів». Крім того, позивач надав докази, що бюджет Пенсійного фонду України на 2026 рік є бездефіцитним, що спростовує тезу суду про об`єктивну неможливість фінансування.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року винесена законно та обґрунтовано, а тому підстави для її скасування відсутні. Крім того, відповідач зазначає, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості. Тому, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
В ухвалі від 19 березня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку щодо наявності підстав для звільнення керівника ГУ ПФУ в Одеській області від сплати штрафу у зв`язку з відмовою суду у прийнятті звіту, оскільки суд встановив, що наразі відсутні бюджетні асигнування у суб`єкта владних повноважень, а керівником ГУ ПФУ в Одеській області вжито необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , а саме в частині звільнення керівника ГУ ПФУ в Одеській області від сплати штрафу.
Відповідно до частин першої-другої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частинами першою-другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
Стаття 382-3 КАС України надає суду право накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штраф за власною ініціативою.
Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу на невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.
При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №826/9960/15, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за діяльність очолюваного ним державного органу, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений судом строк.
Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
У поданому звіті, представник Головного управління, з покликанням на норми законодавства, зазначає, що ОСОБА_1 15.01.2026 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2025.
Новий розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2026, встановлений після виконання зазначеного рішення, становить 44735,43 грн, з урахуванням ПКМУ № 1778 - 32528,36 грн, з урахуванням ПКМУ № 821 — 32011,29 грн
На переконання представника відповідача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.
У звіті представник Головного управління також зазначає, що сума доплати пенсії з урахуванням фактично виплачених сум склала 20625,00 грн. Частина нарахованої доплати пенсії зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в сумі 1000 грн та в сумі 103 грн в лютому 2026 року (відкладена заборгованість) за рахунок виділених асигнувань додатковими відомостями.
Інформація щодо виконання рішення суду по справі № 420/7921/25 внесена до підсистеми «Реєстр судових рішень».
Листом Головного управління №1500-0403-5/18355 від 05.02.2026 здійснено запит до Пенсійного фонду України щодо сформування бюджетного запиту для виділення коштів з Державного бюджету України з метою виплати за рішенням суду по справі № 420/7921/25.
Представник відповідача зауважив, що бюджет Пенсійного фонду України в Одеській області на 2026 рік не затверджено, тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків на 2026 рік.
Так, як вказує представник відповідача, Тимчасовим розписом доходів і видатків Головного управління на 2026 рік передбачено:
видатки на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: на виплату пенсії в солідарній системі, перерахованих на виконання рішення суду передбачені всього в сумі 15904,8 грн. (в лютому 0,0 грн.), на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень - всього в сумі 16197,3 грн. (в лютому 0,0 грн.); 
видатки за рахунок коштів Державного бюджету України: на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), перерахованих на виконання рішень суду, передбачені всього в сумі 15084,9 грн. (в лютому 0,0 грн.), на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень - всього в сумі 25890,3 грн.(в лютому 0,0 грн.).
Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень.
Враховуючи зазначене, виплата заборгованості здійснюється відповідно до Порядку затвердженого Постановою № 821 у сумі пропорційно виділеної бюджетними асигнуваннями на цю мету.
ОСОБА_1 подав заперечення на звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому він не погоджується з доводами представника Головного управління та, зокрема вважає, що виділення коштів з Державного бюджету не є підставою ля звільнення від обов`язку виконати судове рішення.
Верховний Суд у постанові від 26.11.2020 у справі № 361/2109/17 вказав, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафних санкцій є заходом для забезпечення права громадян на судовий захист у разі невиконання рішення суду. Для того щоб накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, суд повинен встановити, що рішення суду не виконано та з`ясувати причини її невиконання.
Суд має право, але не зобов`язаний накладати штраф. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.
Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами, а саме відсутністю відповідного фінансування, доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення матеріали справи не містять.
Згідно з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 30.06.2015 та 03.11.2015, 02.02.2016 (справи №№ 21-1044а15, 21-5099а15, 825/3715/14 відповідно), Верховним Судом, у постановах від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18), від 13.06.2018 (справа №757/29541/14-а (К/9901/12146/18) та в ухвалі від 16.07.2018 року (справа № 811/1469/18 (Пз/9901/45/18) невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для звільнення керівника ГУ ПФУ в Одеській області від сплати штрафу у зв`язку з відмовою суду у прийнятті звіту, оскільки суд встановив, що наразі відсутні бюджетні асигнування у суб`єкта владних повноважень, а керівником ГУ ПФУ в Одеській області вжито необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2026 року по справі № 420/7921/25, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький