465/5131/26
1-кп/465/1061/26 

Вирок
Іменем України
03.07.2026 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2026 року за № 12026142370000117, про обвинувачення 

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єкатеринославка Амурської області рф, громадянина України, розлученого, із вищою освітою, військовослужбовця, слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1 

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Військовослужбовець за призовом під час мобілізації - молодший лейтенант ОСОБА_3 , використовуючи програмне забезпечення для смартфонів, а саме систему обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», яке було встановлено на мобільному телефоні марки «Хуавей» imei: НОМЕР_2 , що використовувався останнім, 05.04.2026 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у м. Новояворівську, діючи умисно, незаконно, через текстові повідомлення, з метою власного вживання придбав (замовив) в телеграм- каналі «Total Black» кристалоподібну речовину зеленого кольору, яка містить психотропну речовину - PVP, за яку здійснив перерахунок коштів у сумі 2420,00 грн. на банківську картку.
В подальшому ОСОБА_3 15.04.2026 року близько 17:00 год., реалізуючи злочинний умисел, в порушення вимог чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 64А, через поштове відправлення ТТН 20451414714718 y поштоматі ТОВ «Нова Пошта» №4322 отримав від невстановлених досудовим розслідуванням осіб попередньо придбану через телеграм-канал «Total Black» кристалоподібну речовину зеленого кольору, яка містить психотропну речовину - PVP та незаконно зберігав при собі без мети збуту.
16.04.2026 року близько 15:00 год. молодший лейтенант ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Кульпарківська, 64А, під час проведення поверхневої перевірки працівниками УПП у Львівській області ДПП повідомив про те, що зберігає в одній із внутрішніх кишень сумки міні-пробірку з психотропною речовиною та в ході огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав з внутрішньої кишені своєї сумки вказану психотропну речовину та із внутрішньої кишені своєї сумки також видав пристрій для куріння у формі люльки і скляну трубку, в яких були наявні залишки психотропної речовини темно-коричневого кольору - PVP.
Вилучена у ОСОБА_3 кристалічна речовина зеленого кольору, що містилася у міні-пробірці, відповідно до висновку експерта є психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,1434 г.
У пристрої у формі люльки та скляній трубці виявлено залишки психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною масою 0,1069 г (у двох предметах), що підтверджується висновком експерта.
Зазначена речовина відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Відповідно до таблиці №2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з якої наступає кримінальна відповідальність, становить від 0,15 грам.
Водночас в ОСОБА_3 було вилучено психотропну речовину загальною масою 0,2503 грами. 
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України надійшов до суду 27.05.2026 року.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №12026142370000117, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 14.05.2026 року (кримінальне провадження, а.с.90-92).
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. При цьому, враховується, що згідно даних Таблиці 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», кримінальна відповідальність настає за незаконне придбання і зберігання психотропної речовини PVP в розмірі від 0,15 грама і більше. У даному випадку маса вилученої у ОСОБА_3 психотропної речовини PVP складає 0,2503 грама, у зв`язку з чим його дії є кримінально-караними. 
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, негативно характеризується за місцем проходження військової служби керівництвом центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, характер суспільно небезпечного діяння, яке посягає на встановлений з метою захисту здоров`я населення порядок обігу психотропних речовин, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання придбати та зберігати психотропну речовину для власного вживання, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення неправомірних дій, і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді штрафу. 
З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.
Також суд приймає до уваги, що згідно висновку судово-психіатричного експерта №762 від 19.05.2026 року у судовій експертизі, яка проводилась Львівською філією судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії та судової медицини МОЗ України», на даний час ОСОБА_3 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє шизотиповий розлад, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час він може правильно сприймати обставини, які мають значення у кримінальному провадженні, та давати по них відповідні покази. В період інкримінованих дій ОСОБА_3 також тяжким психічним розладом не страждав, не перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв шизотиповий розлад. Через наявний у нього психічний розлад він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не рекомендовано.
Таким чином, з вищевказаного висновку судової експертизи слідує, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 перебував в стані обмеженої осудності. 
Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б слугували достатніми підставами для суду ставити під сумнів здатність обвинуваченого ОСОБА_3 повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. В ході судового розгляду не встановлено наявність в обвинуваченого психічних чи фізичних вад, внаслідок яких ОСОБА_3 був би нездатний повною мірою реалізувати свої права і процесуальні обов`язки. Лише сам факт наявності в анамнезі обвинуваченого кількох епізодів лікування в психіатричному закладі, за наявності висновку експерта про здатність обвинуваченого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не є підставою для застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру. 
Відповідно до ч.1 ст.20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Водночас згідно положень ч.2 ст.20 КК України вчинення кримінального правопорушення в стані обмеженої осудності підлягає врахуванню судом при призначенні покарання.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 останньому слід призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України власне у виді штрафу. Водночас наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, повне і беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі для даного виду покарання, передбаченої санкцією ч.1 ст.309 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході дізнання Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проводилась судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експертів з оформленням висновку №СЕ-19/109-26/5883-НЗПРАП від 27.04.2026 року у даному кримінальному провадженні складають 1925,44 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. При цьому, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні №12026142370000117 постановою дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 13.05.2026 року визнано речовим доказом полімерну міні-пробірку, пристрій у формі люльки та скляну трубку із психотропною речовиною PVP, що знаходяться у спецпакеті №5000973566 та передані на зберігання у камеру схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції від 13.05.2026 року з реєстрацією в книзі обліку речових доказів №00622 під порядковим номером 2459 (кримінальне провадження, а.с.52-54). 
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. У даному випадку вилучена психотропна речовина, пристрої для її споживання та упакування, в якому вона перебувала, підлягають знищенню.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 1925 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 44 коп.
Речові докази у справі: полімерну міні-пробірку, пристрій у формі люльки, скляну трубку та психотропну речовину PVP масою 0,1434 грама, що знаходяться у спецпакеті №5000973566 та передані на зберігання у камеру схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції від 13.05.2026 року з реєстрацією в книзі обліку речових доказів №00622 під порядковим номером 2459, – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1