Єдиний унікальний номер 205/4914/26
Номер провадження3/205/1517/26

Новокодацький районний суд міста Дніпра
  	  	Провадження № 3/205/1517/26 Справа № 205/4914/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року     м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Калініченко Г. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 
за участю:
захисника особи, що притягується
до адміністративної відповідальності   адвоката Авраменка О. Ю.,
ВСТАНОВИВ:
02 квітня 2026 року о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , у м. Дніпрі по вул. Київська, поблизу будинку №124, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник – адвокат Авраменко О. Ю. суду пояснив, що ОСОБА_1 не пропонували пройти медичний огляд на місці зупинки, працівники поліції не зупиняли автомобіль ВАЗ 21099, номерний знак  НОМЕР_2 . за кремом якого нібито перебував ОСОБА_1 . Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції починається коли вказаний автомобіль стояв поза межами проїзної частини, а сам ОСОБА_1 зазначав, що його автомобіль поламався та він докотив його зі світлофора. Зі слів останнього, працівники поліції під`їхали в ту мить, коли він вже зупинився. Отже, матеріали справи не місять ані доказів керування, ані доказів зупинки транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Останній лише відмовився їхати разом із поліцейськими, до яких у нього одразу склалась недовіра. Також, працівники поліції не надали направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 . Крім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він може самостійно проїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння. Одразу після вказаних подій ОСОБА_1 звернувся до КП «ДБКЛПД» ДОР з метою проведення медичного огляду на стан сп`яніння та за результатами проведеного огляду отримав висновок від 19.04.2026 згідно стан сп`яніння не виявлено. Отже, вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі викладеного, просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначені обставини також викладено захисником Міщенка М. М. у письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, які долучено до матеріалів справи.  
Суддя, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків. 
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений положеннями ст. 266 КупАП, зокрема відповідно до частин 1-3 вказаної статті особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, на переконання судді, провина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №629898 від 02.04.2026, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом працівника патрульної поліції від 02.04.2026 щодо обставин виявлення адміністративного правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції №471035, на якому, серед іншого, зафіксована відмова ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння.
Аналізуючи вищевикладені докази, суддя доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях водія ОСОБА_1  п. 2.5 ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи захисника Авраменка О. Ю. про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки, хоча на дослідженому судом відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції і не зафіксовано безпосередньо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак останній, на цьому ж відеозаписі, фактично не заперечує керування транспортним засобом, зазначаючи, що він стояв на світлофорі, а зі світлофору з`їхав на узбіччя, оскільки автомобіль поламався. Крім того, в письмових запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, захисник Авраменко О. Ю. зазначив, що працівники патрульної поліції під`їхали до ОСОБА_1 тоді, коли він вже зупинився, що також підтверджує факт керування транспортним засобом.
Так, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння (або яка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння), керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він (транспортний засіб) почав рухатись.
Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.
Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у даному випадку є доведеним.
Доводи захисника ОСОБА_2 про не проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції безпосередньо на місці виявлення адміністративного правопорушення також не приймаються до уваги, оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, огляд на стан наркотичного сп`яніння за законом має проводитися виключно в закладах охорони здоров`я (медичних закладах), а не на місці зупинки автомобіля, на підставі виявлених працівниками поліції ознак, що дають підстави вважати, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Такі ознаки наркотичного сп`яніння були встановлені працівником патрульної поліції, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, на підставі чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на предмет встановлення стану сп`яніння.
Факт відмови ОСОБА_1 чітко зафіксований на відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції. Вже через деякий час після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та після складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив «Я не відмовляюсь, але їхати нікуди не буду», що саме по собі не спростовує первинну відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, яка слугувала підставою для складання протоколу за ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням водієм п. 2.5 ПДР.
Доводи захисника Авраменка О. Ю. щодо того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні, а відмовився саме їхати з працівниками патрульної поліції, оскільки останні викликали в нього недовіру через упереджене ставлення, суд оцінює критично та розцінює такі доводи як спробу уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.
Слід також зазначити, що нормами чинного законодавства не встановлено вимоги обов`язкового складання письмового направлення особи до закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у разі відмови особи від проходження такого огляду.
Отже доводи в частині відсутності в матеріалах справи відповідного письмового направлення також є неспроможними.
Наданий захисником Авраменком О. Ю. висновок лікаря КП «ДБКЛПД» ДОР від 19.04.2026, відповідно якого ОСОБА_1 02.04.2026 о 08 год. 55 хв. не перебував у стані сп`яніння, також не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 працівниками поліції інкриміновано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, отже наданий суду висновок не є доказом на спростування тієї обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП та п. 2 р. ІІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Законом передбачено проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та складання висновку за результатами проходження такого огляду виключно в присутності поліцейського, тож хоча на відеозаписі з нагрудних камер працівник патрульної поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення і сказала що ОСОБА_1 має право протягом двох годин самостійно пройти огляд на стан сп`яніння, що не відповідає вимогам закону, однак це також не спростовує відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та не виключає його винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
Також, суддя зазначає, що питання законності чи незаконності зупинки транспортного засобу не є предметом розгляду справи за ст. 130 КУпАП. 
Крім того, захисником заявлялось клопотання про виклик та допит у судовому засіданні працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, однак, з огляду на наявність достатньо інформативного відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, суд не вважає за доцільне здійснення їх виклику та допиту, а питання щодо дотримання вимог Інструкції при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення виходить за межі розгляду справи, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення, суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність  ОСОБА_1 суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю за необхідне накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Таке адміністративне стягнення відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.
Крім цього, суддя враховує й положення ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з  ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Суддя        Г. П. Калініченко