справа № 166/909/26
провадження № 2/166/620/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
03 липня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., за участю секретаря Приймачук О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,
установив:
Директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі – ТОВ "Коллект Центр") ОСОБА_2 27 травня 2026 року звернулася у суд з даним позовом, який мотивує тим, що 15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (далі – ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів") та ОСОБА_1 укладено Договір № 613554 в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладеннямелектронного підпису одноразовим ідентифікатором. За умовами Договору № 613554 позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн, з фіксованою процентною ставкою 2%, яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення позики.
Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
25 січня 2022 року було укладено договір № 25/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі – ТОВ "Вердикт Капітал") права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 613554.
10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 613554.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 613554 від 15.09.2021 що підлягає стягненню з відповідачки станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 14073 грн 86 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 10000 грн, інфляційні збитки – 64 грн, нараховані 3% річних – 09 грн 86 коп.
За наведених підстав просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 613554 від 15.09.2021 у розмірі 14073 грн 86 коп., а такожсудові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та 9000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою суду від 02.06.2026 справу прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено судовий розгляд на 03 липня 2026 року.
Відповідач, отримавши 09 червня 2026 року копію ухвали про відкриття провадження від 02.06.2026 у встановлений судом строк відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Судом установлено, що 15 вересня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 613554 (далі – Договір позики), який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора – MB1UkuA7rb.За умовами Договору позики ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надає ОСОБА_1 позику в розмірі 4000 гривень (пп. 2.1 Договору позики) строком на 30 днів (пп. 2.2. Договору позики) з процентною ставкою за перший день користування позикою – 23,71% в день, зниженою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики – 0,01 % в день, базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики – 2% в день (пп. 2.3 Договору позики).
ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на виконання умов Договору позики 15 вересня 2021 року надало відповідачу позику в сумі 4000 грн, перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_1 , указану відповідачем у реквізитах до Договору позики, що підтверджується довідкою ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес" № КД-000023514/ТНПП від 25.04.2025 та листом ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" № 28/04/25-69 від 28.04.25.
Згідно з наведеним ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" розрахунком заборгованості за Договором позики ОСОБА_1 свої зобов`язання перед первісним позикодавцем виконував ненелаженим чином, здійснивши лише 1 платіж в сумі 400 грн в рахунок сплати відсотків за користування позикою, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 14000 грн, з яких тіло кредиту – 4000 грн, відсотки за користування позикою – 10000 грн.
Між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Вердикт Капітал" 25 січня 2022 року укладено договір факторингу № 25/01/2022/1, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ "Вердикт Капітал" зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між та боржниками.
Згідно з реєстром боржників № 1 до договору факторингу № 25/01/2022 від 25.01.2022 ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 14000 грн, з яких 4000 грн – сума заборгованості за тілом позики; 10000 грн – сума заборгованості по процентах за користування позикою. 
Після переходу права вимоги за Договором позики до ТОВ "Вердикт Капітал" останнім за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 включно було здійснено додаткове нарахування відповідачу 09 грн 86 коп. відсотків річних на підставі ст. 625 ЦК України та 64 грн інфляційних збитків, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно з цим же розрахунком заборгованості відповідачем не здійснено жодного платежу на користь ТОВ "Вердикт Капітал" в рахунок погашення заборгованості за Договором позики.
10 березня 2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір про відступлення прав вимог № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступає шляхом продажу ТОВ "Коллект Центр" права вимоги до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.
Відповідно до додатку № 3 до договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ "Коллект Центр" набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики в сумі 14073 грн 86 коп., з яких 4000 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 10000 грн – сума заборгованості за нарахованими процентами, 73 грн 86 коп. – відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Договором позики відповідач не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за Договором позики після переходу права вимоги до позивача.
Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Договору позики.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що позивач довів укладення між первісним позикодавцем та відповідачем Договору позики, перехід прав вимоги за Договором позики до позивача, факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі 4000 грн, правові підстави нарахування інфляційних збитків у сумі 64 грн, 3% річних у сумі 09 грн 86 коп., відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок погашення заборгованості за вказаними складовими, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.
Водночас, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування позикою з огляду на таке.
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, ч. 1 ст. 1048 ЦК України установлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З наданого представником позивача розрахунку установлено, що за період поза межами строку позики первісні позикодавці продовжували нараховувати саме проценти за "користування позикою". 
Пунктом 2 Договору позики, графіком обчислення загальної вартості кредиту чітко встановлений строк дії договору – 30 днів. Пролонгація строку договору умовами Договору позики не передбачена.
Також пролонгація Договору позики не могла відбутися на підставі Правил надання грошових коштів у позику ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме з цими Правилами ознайомився ОСОБА_1 перед укладенням Договору позики. Роздруківка із сайту первісного позикодавця належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в правила надання грошових коштів у позику, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем . 
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/1480/17-ц, яку ухвалено з приводу подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, Велика Палата Верховного Суду погоджується, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, нарахування первісним кредитором відсотків за користування позикою поза межами строку дії договору є безпідставним, тому проценти за користування позикою за Договором позики повинні нараховуватися впродовж 30 днів, а саме 15 вересня 2021 року за ставкою 23,71% в день, з 16 вересня 2021 року до 14 жовтня 2021 року включно за ставкою 0,01% в день (з урахуванням того, що Договір позики не містить інформації щодо умов акції "Економ", а відповідно до п. 3 Договору позики базова процентна ставка у розмірі 2% в день застосовується у разі пролонгації договору, яка у даному випадку не відбулася).
Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору позики становить – 960 грн ((4000х23,71/100х1) + (4000х0,01/100х29)).
Вказаний розмір процентів за користування позикою відповідає розміру процентів наведених первісним позикодавцем у додатку № 1 до Договору позики.
З огляду на те, що відповідач на користь первісного позикодавця сплатив 400 грн у рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування позикою, у нього залишилась заборгованість за відсотками за користування позикою в розмірі 560 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" суд стягує заборгованість за Договором позики у сумі 4633 грн 86 коп., з яких: тіло позики – 4000 грн, відсотки за користування позикою – 560 грн, інфляційні збитки – 64 грн, 3% річних – 09 грн 86 коп.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатським об`днанням "Лігал Асістанс"; прайс-лист АО "Лігал Асістанс", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 1582 від 01.04.2026 та витяг з акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026, згідно з якими АО "Лігал Асістанс" надало правову допомогу ТОВ "Коллект Центр" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 613554 на загальну суму 9000 грн.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 876 грн 60 коп. (4633,86/14073,86*2662,40), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2963 грн 28 коп. (4633,86/14073,86*9000).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором позики № 613554 від 15 вересня 2021 року в загальній сумі 4633 (чотири тисячі шістсот тридцять три) гривні 86 (вісімдесят шість) копійок, з яких: 4000 (чотири тисячі) гривень – тіло позики, 560 (п`ятсот шістдесят) гривень – відсотки за користування позикою, інфляційні збитки – 64 (шістдесят чотири) гривні, 3% річних – 09 (дев`ять) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 876 (вісімсот сімдесят шість) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору та 2963 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят три) гривні 28 (двадцять вісім) копійок витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", код ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, оф. 306;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун