ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/215/26     Головуючий суддя І інстанції ТКАЧЕНКО. Н. В.
Провадження № 33/818/1221/26    Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
за участю секретаря - Вакули Н.С.,
захисника – Остапенко С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Остапенко С.Ю. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою
ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Оскаржуваною постановою встановлено, що 23.12.2025 року о 12-40 год. в с-ще Чернігівське по вул.Садова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, не впевнився в безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем марки Москвич 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив поворот ліворуч на перехресті, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Не погодившись із судовим рішенням захисником Остапенко С.Ю. було подано апеляційну скаргу в якій вона просила постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилалася на те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він реагував на раптову зміну дорожньої обстановки, намагаючись уникнути дорожньо-транспортної пригоди здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом.
В судове засідання, призначене на 15.05.2026 для апеляційного розгляду поданої апеляційної скарги сторона захисту не з`явилась, про місце, день та час апеляційного розгляду була повідомлена належним чином.
В судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисник підтримала подану апеляційну скаргу, посилаючись на аналогічні зазначеним в ній обставини. Потерпіли й в судове засідання не з`явився. Однак, відповідно до відомостей телефонограми, а також довідки секретаря судового засідання, під час спілкування засобами телефонного зв`язку повідомив секретаря про можливість розгляду апеляційної скарги у справі за його відсутності, а також про підтримку пояснень наданих працівникам поліції. За таких обставин, а також враховуючи вимоги ч. 6-7 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає за можливе провадити апеляційний розгляд за участі захисника, яка не заперечувала щодо розгляду її апеляційної скарги за відсутності решти учасників справи. Апеляційний розгляд належить провадити в межах поданої апеляційної скарги, враховуючи пояснення захисника, а також відомостей матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з відомостей матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог чинного законодавства.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
Натомість вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі відомостями, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№548717 від 23.12.2025, відповідно до відомостей якого ОСОБА_1 23.12.2025 року о 12-40 год. в с-ще Чернігівське по вул.Садова, керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, не впевнився в безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем марки Москвич 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив поворот ліворуч на перехресті, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відомостями копії схеми події правопорушення встановлено кінцеве розташування транспортних засобів після події дорожньо-транспортної пригоди, а також характер та локалізація пошкоджень, які отримали транспортні засоби. Так автомобіль Шевроле отримав пошкодження передньої правої частини у вигляді деформації правого крила, капоту розбитого переднього бамперу та інші.; автомобіль Москвич отримав пошкодження задньої частини автомобілю у вигляді деформації лівого крила та кузова (а.с.7). При цьому напівпричіп МАГ пошкоджень не отримав. Зазначені пошкодження також підтверджуються світлинами, які містяться в матеріалах справи (а.12-13). Із схеми дорожньо-транспортної пригоди, а також світлин вбачається, що місцем події є перехрестя. Головна дорога де сталася дорожньо-транспортна пригода має по одній полосі для руху в кожному напрямку розділені дорожньою розміткою (з обох боків перехрестя – суцільною).
Згідно відомостей пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 23.12.2025 керуючи автомобілем Ніва Шевроле д.н.з. НОМЕР_3 рухався трасою Р51 та за декілька метрів від перехрестя, яке не має дорожніх знаків здійснював обгін автомобілю Москвич з причепом на якому не працювали поворотно-габаритна група світлових сигналів, та який виїхав на зустрічну полосу для руху, перетнувши суцільно – розділову смугу. В цей час ОСОБА_1 помітивши перешкоду намагався уникнути зіткнення шляхом виїзду на зустрічну смугу.
З відомостей пояснень потерпілого вбачається, що ОСОБА_3 23.12.2025 рухався по трасі Р51 на своєму автомобілі Москвич з причіпом МАГ в бік м. Лозова та заїхавши в с. Чернігівське почав виконувати маневр повороту ліворуч на вул. Садову. В момент повороту в його заднє ліве крило в`їхав Шевроле Ніва під керуванням ОСОБА_1 . Від удару причіп відчепився а його автомобіль Москвич з`їхав у кювет. Перед виконанням маневру, потерпіли впевнився в його безпеці подивившись в дзеркала заднього виду, а також увімкнувши покажчик повороту.
При цьому, апеляційний суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 та його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі (ст. 267 КУпАП). Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останній звертався до суду в порядку, передбаченому ст. 5, 20, 286 КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі та схемі ДТП відповідають дійсності, а тому можуть слугувати доказами у справі.
За таких обставин, відомості, які є наявними у матеріалах цієї справи у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що водій ОСОБА_1 23.12.2025 року о 12-40 год. в с-ще Чернігівське по вул.Садова, керуючи транспортним засобом Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, не впевнився в безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем марки Москвич 2140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив поворот ліворуч на перехресті, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення шляхом виїзду на смугу зустрічного руху є суб`єктивними та необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно вимог п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху обгін на перехресті заборонено. Ця вимога Правил є запорукою безпеки учасників дорожнього руху, оскільки обгін на будь-якому перехресті заборонений у зв`язку з тим, що на цих ділянках проїзної частини існує підвищена небезпека для руху всіх учасників. Крім того, належить врахувати, що увімкнення покажчика повороту може бути неправильно витлумачено іншими особами, які беруть участь у русі, що може спровокувати ДТП.
Враховуючи наведене, до доводів сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_1 намагався в такий спосіб уникнути зіткнення суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки вони спростовуються відомостями схеми дорожньо-транспортної пригоди в якій зазначено місце зіткнення транспортних засобів, яка фактично знаходиться на зустрічній смузі для руху перед перехрестям де саме відбулася подія правопорушення. При цьому належить врахувати, що схема ДТП була підписана обома водіями транспортних засобів, а її відомості ніким не ставляться під сумнів. Таким чином, враховуючи ці відомості, вочевидь вбачається можливість водія ОСОБА_1 (за його версією) уникнути зіткнення шляхом виконання маневру пов`язаного з випередженням автомобілю Москвич праворуч від нього, за відсутності інших транспортних засобів, про наявність чи відсутність яких ніхто з учасників дорожньо-транспортної пригоди у своїх поясненнях не зазначав. Такі б дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідали б вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, якими встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (з якого боку неважливо). Однак про відсутність такої можливості ОСОБА_1 жодним чином у своїх поясненнях не зазначає, водночас вказуючи що здійснював обгін на перехресті та бачив, як автомобіль ОСОБА_3 , що рухався по переду, перетнув суцільну розділову смугу. У зв`язку з викладеним, подальші дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідчить про свідоме ігнорування ОСОБА_1 дорожньої обстановки та свідоме намагання випередити автомобіль потерпілого шляхом обгону, маневр якого вочевидь знаходиться у причинно наслідковому зв`язку з порушенням вимог п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху та подією дорожньо-транспортної пригоди, що спростовує доводи апеляційної скарги. Натомість дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пов`язані з обгоном на перехресті, на думку суду апеляційної інстанції, самі по собі були небезпечними, оскільки маневр транспортних засобів потерпілого, у цій ситуації вочевидь створював обмежений огляд смуги зустрічного руху для ОСОБА_1 . Таким чином, маневр обгону на перехресті та подія дорожньо-транспортної пригоди мають тісний причинно-наслідковий зв`язок, який утворює в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
Оцінюючи відомості усіх доказів у справі як окремо, так і в сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із порушенням ним вимогп.14.6 «а» Правил дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та самої події правопорушення, а тому підстав для закриття провадження у справі, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Належить врахувати, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 2.3(б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі
Вимогами п. 14.6 «а» ПДР встановлено заборону обгону на перехресті.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколів та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_2 п. 2.3 «б», 8.7.3 «з» Правил дорожнього руху та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судової постанови є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Остапенко С.Ю. залишити без задоволення.
Постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков