ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/10246/25
Номер провадження 22-ц/818/2386/26
22-ц/818/2387/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 15 грудня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 06 січня 2026 року в складі судді Зайцевої М.С. по справі № 644/10246/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2025 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 11 листопада 2005 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Донька подружжя після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 09 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. З 14 серпня 2025 року донька сторін почала навчання на денній формі здобуття вищої освіти на гуманітарно-педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, навчання триватиме до 01 липня 2029 року. Згідно договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № Філн-250036б від 14 серпня 2025 року вартість за весь строк навчання становить 197 680,00 грн. З урахуванням викладеного позивач просила стягнути з відповідача грошові кошти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 5000,00 грн, щомісячно починаючи з 27 листопада 2025 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини ні в розмірі 5000,00 грн, ні в іншому розмірі, оскільки не працює, навчається в Харківському державному професійно - педагогічному коледжі імені В.І. Вернадського на денній формі навчання з 25 серпня 2025 року по 30 червня 2027 року, хворіє на хронічну хворобу, потребує тривалого і постійного лікування дорого вартісними ліками. Окрім того, на його утриманні перебуває син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є пенсіонеркою, вдовою з мінімальними доходами. Зазначав про відсутність рухомого та нерухомого майна. Вказував, що позивач не навела ніяких доказів того, що він може надавати матеріальну допомогу в розмірі 5000,00 грн або іншому розмірі.
Рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 15 грудня 2025 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання повнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн, починаючи з 27 листопада 2025 року та до закінчення навчання 01 липня 2029 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років.
Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 06 січня 2026 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4200,00 грн.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з апеляційними скаргами, в яких він просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції, в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, та у стягненні витрат на професійну правничу допомогу також відмовити.
У поданих апеляційних скаргах апелянт наводить доводи, аналогічні тим, що викладені в відзиві на позовну заяву. Крім того, наголошує, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір та неповнолітня дитина, яким від повинен допомагати і матеріально, і морально – допомагати при відвідуванні лікарів, гуртків для дитини, допомога по дому, таким чином певний вільний час відповідач витрачає на сім`ю. Крім того, у військовий час знайти роботу для його стану здоров`я і на нетривалий проміжок часу у певні години не просто.
Стосовно оскарження додаткового рішення, вказує, що на теперішній час погіршилось здоров`я неповнолітнього сина ОСОБА_1 – він потребує лікування і прийняття лікарських препаратів. Матеріальне становище відповідача не дозволяє найняти адвоката, тому відповідач діє в своїх інтересах особисто. 
Позивачем було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Мотивовано відзив тим, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 15 грудня 2025 року та на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 06 січня 2026 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності на основі встановлених обставин по справі. 
Судова колегія не може у повному обсязі погодитись з такими висновками, на підставі наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05 грудня 2007 року, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 500,00 грн щомісячно починаючи з 09 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2017 року, збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн щомісячно починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
14 серпня 2025 року між Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі проректора Лабенка М.О. та ОСОБА_8 укладено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців для здобувача вищої освіти ОСОБА_3 .
Відповідно до договору № Філн-250036т від 14 серпня 2025 року, вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 197 680,00 грн, по 49 420,00 грн за кожний навчальний рік.
З довідки № 547-25 від 01 вересня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_3 , дійсно є здобувачем освіти 1 курсу денної форми навчання за умов договору на гуманітарно - педагогічному факультеті Національного університету біоресурсів і природокористування України, освітній ступінь «Бакалавр», спеціальність В11 «Філологія», спеціалізацію В11.043 «Германські мови та літератури (переклад включно), перша – німецька», термін навчання з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2029 року.
Відповідно до платіжної інструкції від 19 серпня 2025 року ОСОБА_8 перерахувала закладу вищої освіти грошові кошти в розмірі 24 710,00 грн за навчання ОСОБА_3 .
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача, крім повнолітньої доньки на утриманні знаходиться неповнолітня дитина від другого шлюбу та матір, яка є пенсіонером.
За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу дочці, яка продовжує навчатися.
Проте при визначенні розміру аліментів, суд не в повній мірі взяв до уваги рівність обох батьків щодо надання такого утримання.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, навчається на денній формі у Харківському державному професійно - педагогічному фаховому коледжі імені В.І. Вернадського. Також, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до консультативного висновку КНП «Міська поліклініка № 9» ХМР від 06 червня 2025 року, ОСОБА_1 встановлений діагноз - хронічний вірусний гепатит С малого ступеню активності.
Проте судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку наданим по справі доказам та не встановлено спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, визначеному оскаржуваним рішенням.
Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що розмір аліментів необхідно зменшити з 3500,00 грн до 2000,00 грн.
Що стосується апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає що вона також підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У матеріалах справи міститься договір № 57/10-2025 від 28 жовтня 2025 року, укладений між АБ «Олексія Романченко» та ОСОБА_8 , додаткова угода № 1 до вказаного договору від 28 жовтня 2025 року, акт виконаних робіт № 1 до договору від 17 грудня 2025 року, квитанція до прибуткового касового ордера № 1 від 17 грудня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_8 сплачено 6000,00 грн на підставі договору № 57/10-2025 від 28 жовтня 2025 року.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі суперечить принципу розподілу таких витрат.
Враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір залишається за відповідачем.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 15 грудня 2025 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн, починаючи з 27 листопада 2025 року та до закінчення навчання 01 липня 2029 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років. 
Додаткове рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 06 січня 2026 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19 травня 2026 року 

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова