ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6157/26 Справа № 2-2298/2010 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гайдар І.О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
скаржник/стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
заінтересована особа в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіна Марія Костянтинівна,
розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2026року, головуючий у суді першої інстанції Гайдар І.О.
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст вимог скарги
У березні 2026року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (далі — ТОВ «Інвестмент Юніон», Товариство) звернулось в суд зі скаргою на дії в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіної М.К., в якій з урахуванням заяви про відмову від частини вимог скарги, остаточно вимагала: визнати неправомірними дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 13 лютого 2026року у виконавчому провадженні № 23653742; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 лютого 2026року.
Існування таких вимог заявник пов`язував із тим, що 22 листопада 2010року Станично-Луганським районним судом Луганської області ухвалено рішення у справі №2-2298/2010, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 118 152,89грн, що еквівалентно 14975,02 доларів США, та здійснено розподіл судових витрат. Виданий на підставі вказаного рішення суду виконавчий лист було пред`явлено на примусове виконання до органів державної виконавчої служби та відкрито виконавче провадження № 23653742. 13 лютого 2026року в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіна М.К. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження з огляду на те, що рішення суду у справі №2-2298/2010 фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом.
Вважав, що у в.о. начальника відділу ДВС не було підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення у справі №2-2298/2010 повністю не виконано, рішенням кредитну заборгованість було стягнуто в іноземній валюті, а саме в розмірі 14 975,02 доларів США, в той час як боржник здійснив перерахування коштів у гривні.
Наполягав на тому, що оскільки судом було ухвалено рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті, то стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта а сплата боргу у розмірі гривневого еквіваленту через шістнадцять років після ухвалення рішення не може вважатись належним виконанням.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2026року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги виходив з того, що станом на 13 лютого 2026року боржниця повністю сплатила 118 152,89грн, які за постановою про відкриття виконавчого провадження №23653742 підлягали стягненню з ОСОБА_1 , підстав вважати дії державного виконавця неправомірними під час розгляду скарги не встановлено та не доведено, що вони не відповідають порядку та способу виконання, визначеному у виконавчому документі від 21 грудня 2010року, виданому Станично-Луганським районним судом Луганської області.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
02 квітня 2026року ТОВ «Інвестмент Юніон» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2026 року.
В апеляційній скарзі Товариство висловило вимогу про скасування ухвали суду та просило про постановлення нової ухвали про задоволення скарги.
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду Товариство пов`язувало з тим, що висновки суду першої інстанції про правомірність закінчення виконавчого провадження є помилковими, суд неповно з`ясував обставини справи, не в повному обсязі дослідив матеріали виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження та виснував, що у всіх без виключення процесуальних документах державних виконавців зазначено про перебування на виконанні виконавчого листа про стягнення з боржника 118152,89грн, в той час як поза увагою залишено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 лютого 2026року.
Наполягав на тому, що відсутні належні та допустимі докази повного виконання рішення суду в тому обсязі, який визначений рішенням суду, з урахуванням валютного еквіваленту зобов`язання. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні.
Вважав, що незалежно від того, чи була надана копія виконавчого листа та чи відображена вона в автоматизованій системі виконавчого провадження визначальним є саме зміст судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає виконанню. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У поданому до апеляційного суду письмовому запереченні на апеляційну скаргу боржник ОСОБА_1 заявляла, що обставини якими скаржник обґрунтовував свої апеляційні вимоги не підтверджені в результаті розгляду цієї скарги спору та доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду. Наполягала, що визначення судом до стягнення суми в національній валюті України не створює для боржника необхідності перераховувати стягувачу кошти в іноземній валюті.
Інші учасники справи своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористались та відзиву на апеляційну скаргу не подавали.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 квітня 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
07 травня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду на 1600год 02 червня 2026року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Заяви та клопотання подані учасниками справи
ТОВ «Інвестмент Юніон» в апеляційній скарзі заявив клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №23653742 до набрання законної сили рішенням апеляційного суду у даній справі. 
Розглянувши вказане клопотання суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки виконавче провадження №23653742 було закінчено на підставі оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження 13 лютого 2026року, після чого вчинення виконавчих дій у закінченому виконавчому провадженні не допускається в силу приписів Закону України “Про виконавче провадження”. Після закінчення виконавчого провадження дії з примусового виконання виконавчого документу припиняються та виконавець не має повноважень вчиняти виконавчі дії в такому виконавчому провадженні.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
22 листопада 2010року Станично-Луганським районним судом Луганської області ухвалено рішення у справі № 2-2298/2010, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Луганське регіональне управління заборгованість за кредитним договором № ПК 77/07-16 від 02 жовтня 2007року в сумі 118 152,89грн, що еквівалентно 14 975,02 доларів США.
31 грудня 2010року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Станично-Луганського районного управління юстиції Мокринською Н.В. відкрито виконавче провадження № 23653742 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Станично-Луганським районним судом Луганської області 21 грудня 2010року по справі №2-2298/2010, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» 118 152,89грн. 
Постановою в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олефіренко О.О. у виконавчому провадженні № 23653742 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 129 979,92грн.
03 листопада 2025року головним державним виконавцем Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стьопкіною М.К. винесено постанову про заміну вибулого стягувача на правонаступника — ТОВ «Інвестмент Юніон».
Постановою в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіною М.К. від 13 лютого 2026року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Станично-Луганським районним судом Луганської області 21 грудня 2010року по справі №2-2298/2010, закінчено згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”, у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом, залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 0 гривень, сума стягнутого виконавчого збору/сума стягнутої винагороди приватного виконавця 11 815,28грн.
Цього ж дня, тобто 13 лютого 2026року, в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіна М.К. скасувала вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження, проте ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2026року по справі №2-2298/2010 (провадження №4-с/0198/1/26) визнано неправомірною та скасовано постанову від 13 лютого 2026року про скасування процесуального документу (постанови про закінчення виконавчого провадження № 23653742 від 13 лютого 2026року).
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції надважливого значення надав змісту рішення та виконавчого документу за цим рішенням, а саме тій обставині, що станом на 13 лютого 2026року боржниця повністю сплатила 118 152,89грн, які підлягали стягненню з ОСОБА_1 згідно виконавчого листа. Та судом не встановлено підстав вважати дії виконавця неправомірними і такими, що не відповідають порядку та способу виконання, який визначений у виконавчому документі. 
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановлені ухвали додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016року (далі – Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах як завершальна стадія судового провадження є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішення підлягають примусовому виконанню, серед іншого, на підставі виконавчих листів (частина перша статті 3 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (пункт 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження»).
Як встановлено під час розгляду скарги, виконавче провадження № 23653742 було закінчено постановою в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіною М.К. від 13 лютого 2026року на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”, відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
При цьому, учасники справи визнавали, що у виконавчому провадженні станом на 13 лютого 2026року ОСОБА_1 сплатила заборгованість у розмірі 118 152,89грн. 
Згідно зі статтею 4471 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. 
За змістом статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Дії в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіної М.К. щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13 лютого 2026року стягувач ТОВ «Інвестмент Юніон» вважав неправомірними, посилаючись на те, що рішення у справі №2-2298/2010 повністю не виконано, оскільки кредитну заборгованість було стягнуто в іноземній валюті у розмірі 14975,02 доларів США, в той час як погашена сума складає 118 152,89грн, що на день здійснення платежу не відповідає зазначеній в рішенні суду сумі боргу, яка обчислена в іноземній валюті. 
Проте, з такими доводами колегія суддів погодитись не може, твердження скаржника про те, що суд стягнув заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті не відповідають дійсності, оскільки як вбачається зі змісту рішення, заборгованість стягнуто саме в національній валюті України — гривні, у розмірі 118 152,89грн, що еквівалентно 14975,02 доларів США.
Водночас, стягнення заборгованості в національній валюті України із зазначенням її еквіваленту доларам США не має наслідком виникнення у боржника обов`язку сплачувати кошти стягувачу в іноземній валюті. 
Доводи апеляційної скарги, які стосуються порядку стягнення боргу в іноземній валюті, та посилання в цій частині на висновки Верховного Суду колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у рішенні по справі №2-2298/2010 в резолютивній частині заборгованість стягнуто саме в національній валюті, що було еквівалентно певній сумі в доларах США, а не навпаки в іноземній валюті з визначенням її еквіваленту у гривні на момент ухвалення рішення.
Якщо кредитор погодився із судовим рішенням, яким заборгованість стягнуто з боржника у національній валюті України, що було еквівалентно відповідній сумі в доларах США на момент ухвалення судового рішення, та якщо кредитор не оскаржував таке судове рішення і воно протягом тривалого часу перебувало на примусовому виконанні, та боржником сплачено заборгованість, яка була визначена у національній валюті України в повному обсязі – то в такому випадку кредитор на час закінчення виконавчого провадження не довів свого права на стягнення курсової різниці.
На стадії виконання рішення суду стягувач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, а не на зміну попереднього рішення в частині збільшення стягнутої судом суми боргу внаслідок зміни курсу валют під час виконання попереднього рішення. Такий підхід буде порушенням принципу юридичної визначеності.
Ухвалюючи рішення у справі № 2-2298/2010, яке набрало законної сили, суд врахував курс валют, який діяв на час здійснення Банком розрахунку заборгованості станом на 25 серпня 2010року, та визначив борг в гривнях, що було еквівалентно 14 975,02 доларів США.
В даному випадку суд вказавши в резолютивній частині рішення суду заборгованість у національній валюті України, в сумі 118 152,89грн, що еквівалентно 14 975,02 доларів США, визначив її як повний розмір заборгованості, з чим кредитор погодився, рішення суду не оскаржував, рішення суду набрало законної сили та виконано відповідачем станом на 13 лютого 2026року.
Враховуючи загальнообов`язковість та остаточність судового рішення, беручи до уваги, що рішенням суду, яке набрало законної сили та не оскаржувалось кредитодавцем, заборгованість за кредитним договором стягнуто у національній валюті України у розмірі 118 152,89грн, що еквівалентно 14 975,02 доларів США, колегія суддів вважає, що сплата боржником повної суми заборгованості у гривні є належним виконанням зобов`язання. 
Отже, за встановлених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ТОВ «Інвестмент Юніон» на постанову в.о. начальника Щастинського відділу державної виконавчої служби у Щастинському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Стьопкіної М.К. про закінчення виконавчого провадження від 13 лютого 2026року є необґрунтованою. 
Доводи апеляційної скарги про безпідставне залишення поза увагою постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 лютого 2026року апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки вказана постанова була винесена вже після прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження та вчинення таких дій у закінченому виконавчому провадженні не допускається. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2026року було визнано неправомірною та скасовано постанову в.о. начальника Щастинського ВДВС від 13 лютого 2026року про скасування процесуального документу (постанови про закінчення виконавчого провадження № 23653742 від 13 лютого 2026року), а тому вчинення виконавцем дій в цьому виконавчому провадженні у період після 13 лютого 2026року, в тому числі щодо винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 лютого 2026року, не має правового значення для вирішення цього спору.
Тож встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ТОВ «Інвестмент Юніон».
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у оскаржуваному судовому рішенні, вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження судом.
Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Також ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб скаржниця надала пояснення та докази щодо обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон».
Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2026року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 02 червня 2026року.

Судді: