Справа №766/2531/26 н/п 2/766/8461/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.,
за участю секретаря Савицького В.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Мороз Анжели Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в:
Представник позивача  ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом в інтересах позивача  ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 24.08.1979 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, між ними зникла взаємоповага та почуття, що були на момент укладення шлюбу. Спільне господарство сторони не ведуть з початку 2022 року. Подальше спільне подружнє життя і збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позивача підтримала та просила їх задовільнити й розірвати шлюб між сторонами.
Відповідач в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечувала проти задоволення вимог та розірвання шлюбу з позивачем з підстав викладених у відзиві на позов, при цьому в судовому засіданні підтвердила, що сторони спільно не проживають тривалий час з початку 2022 року, оскільки вона виїхала за межі України через збройну агресію рф та отримала статус тимчасового захисту в Королівстві Нідерланди. 
Вислухавши думку сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.08.1979 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 460. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим повторно 25.02.2026 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013р. (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів. Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».
Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.
Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003р., заява №44647/98).
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Відповідно до ч. 2ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази по справі у їх сукупності та співставленні між собою з увагою на їх належність та допустимість, застосовуючи до обставин, які вони доводять та до спірних правовідносин наведені законодавчі норми, суд виходить з такого.
З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припинені у зв`язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час позивач прийшов до твердого переконання про неможливість примирення та збереження шлюбу. Підстав для відмови у задоволенні позову та надання подружжю строку для примирення суд не вбачає. 
За таких обставин, оскільки судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування та формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам сторін, враховуючи той факт, що будь-які відомості які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини у суду відсутні та надані не були, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги адвоката Мороз Анжели Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи відповідача щодо продовження сімейних стосунків з позивачем, не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими у судовому засіданні обставинами, у тому числі, поясненнями відповідача у судовому засіданні та не дають підстав для відмови у задоволенні вимог позивача.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1064 грн. 96 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.
На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110-112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 264-265, 274, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:
Позов адвоката Мороз Анжели Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 24.08.1979 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 460.
Після розірвання шлюбу прізвище подружжя залишити без змін « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1064 грн. 96 коп. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.     
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. І. Кузьміна 	

Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.