Справа № 127/10010/26
Провадження № 2/127/2937/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка вказує, що з 2015 року по лютий 2025 року вона проживала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про відповідача як батька вказані актових записах про їх народженні та у свідоцтвах про їх народження. Позивачка зазначає, що діти проживають разом із нею, вона не працює та здійснює догляд за малолітньою донькою, у зв`язку з чим не має можливості самостійно забезпечувати належний рівень матеріального утримання дітей. Водночас відповідач є здоровою та працездатною особою, інших осіб на утриманні не має. Хоча офіційно відповідач не працевлаштований, він здійснює діяльність з виконання ремонтно-будівельних робіт приватного характеру та отримує дохід від такої діяльності. Крім того, відповідач отримує дохід від здачі в оренду трьох житлових будинків, які належать на праві власності його матері. Враховуючи викладене, просила стягнути аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 3000,00 грн та на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 2000,00 грн, до досягнення дітьми повноліття. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 квітня 2026 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-які інші клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Судом установлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 09 серпня 2019 року та серії НОМЕР_2 від 02 листопада 2021 року. 
Позивачка ОСОБА_1 та діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаються за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницько-Хутірського старостинського округу №5 та №198 від 24 березня 2026 року.
Відповідач проживає окремо та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру Вінницької міської територіальної громади Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №12126 від 7 квітня 2026 року. 
Доказів надання допомоги на утримання дітей матеріали справи не містять.
Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.
Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з частиною 1 статті 184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2817,00 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років – 3512,00 гривень.
Дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день ухвалення рішення суду виповнилося 7 років, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 4 роки.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дітей не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів).
Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дітей, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1800,00 грн на кожну дитину щомісячно.
Позивачка, звертаючись до суду з позовом та заявляючи вимогу про стягнення аліментів в розмірі 3000,00 грн на старшого сина та 2000,00 на доньку, будь-яких доказів щодо достатності заробітку відповідача (платника аліментів) для визначення аліментів в такому розмірі суду не надала, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України, та надані сторонами докази щодо них.
Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України.
Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 26 березня 2026 року.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 958,46 грн судового збору (пропорційно розміру задоволених вимог).
На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 181-183, 191 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1800,00 грн (тисяча вісімсот гривень) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 березня 2026 року, і до досягнення дітьми повноліття.
В решті вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 958,46 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: