Справа № 589/5452/25
Провадження № 2/589/1354/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання – Глоба С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог. 
Представник Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - позивач) звернувся через систему «Електронний суд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 20.02.2015 у розмірі 39370,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н від 20.02.2015 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. ОСОБА_2 було підключено кредитний ліміт до такого платіжного інструменту: кредитної картки № 5168755355087210, в подальшому позичальник отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , тип – «Універсальна GOLD». Позичальник користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором. Проте, у зв`язку з порушенням зобов`язань позичальником по договору, обліковується несплачена заборгованість у розмірі 39370.40 грн. (з урахуванням списання). ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 10.09.2025 позивач направив претензію кредитора до Першої Шосткинської державної нотаріальної контори. 06.10.2025 позивач отримав лист від Першої Шосткинської державної нотаріальної контори, з якого вперше дізнався, що спадкоємцем померлого позичальника є відповідач. 10.10.2025 позивач додатково направив претензію на адресу відповідача, щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Проте, станом на теперішній час, заборгованість за договором не погашена, тому позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 39370,40 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 31931,82 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 7438,58 грн. 
Відповідач подала до суду заяву в якій зазначила, що не визнає позовні вимоги, без обґрунтування своєї позиції.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У разі неявки представника позивача у судове засідання, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, в заяві що міститься в матеріалах справи, зазначила що не заперечує проводити розгляд справи за її відсутності.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювало
Процесуальні дії у справі.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області своєю ухвалою від 02.12.2025 відкрив провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, та задовольнив клопотання позивача про витребування доказів.
За результатом підготовчого розгляду справи суд постановив призначити справу до судового розгляду про що зазначив в ухвалі від 13.01.2026.
Протокольною ухвалою від 23.02.2026 суд постановив, витребувати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатом розгляду клопотання відповідача про витребування інформації.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 20.02.2015 звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву № б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. При підписанні анкети-заяви відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Проте у вказаній заяві немає підтвердження про відкриття певної кредитної карти (рахунку). Будь яких умов, щодо отримання та користування кредитними коштами у вказаній заяві не зазначено.
Особу відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено на підставі копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ксерокопію якого власноруч завірено ОСОБА_2 .
Згідно з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3  відбувся старт карткового рахунку №НОМЕР_4  та встановлено кредитний ліміт, який в подальшому змінювався, в тому числі збільшувався з 500,00 грн до 33000,00 грн. за період з 20.02.2015 по 06.08.2020.
Із довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» 03.11.2025 убачається, що між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» було підписано кредитний договір № б/н, за яким відповідачу було надано такі кредитні картки: НОМЕР_4 , дата відкриття 20.02.2015, термін дії 09/17, тип «Універсальна»; кредитна картка № НОМЕР_1  дата відкриття 31.07.2017, термін дії 05/21, тип «Карта Универсальная GOLD».
Відповідно до копії виписки за договором №б/н за період з за період 20.02.2015 - 03.11.2025 сформованої 05.07.2024 за картковими рахунками № НОМЕР_4 , №НОМЕР_1 , відкритими на ім`я ОСОБА_2 , здійснювались операції, щодо зняття грошових коштів, так і погашення заборгованості. Останній платіж, погашення заборгованості був здійснений 12.04.2021 в сумі 1 068,00 грн.
Здійснений розрахунок заборгованості по кредитному договору б/н від 20.02.2015 укладеного мiж АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , станом на 31.03.2021 становить 40438,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита – 31931,82 грн; заборгованість за відсотками на поточну заборгованість- 8506,58 грн.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором б/н від 20.02.2015 станом на 30.10.2025 складає 39370,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредита – 31931,82 грн; заборгованість за відсотками на поточну заборгованість- 7438,58 грн.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 23.11.2020 зроблено відповідний актовий запис №1112, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 23.11.2020.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 02.12.2025 судом отримано від Першої Шосткинської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Згідно з копією заяви від 10.12.2020 яку подано ОСОБА_1 до Шосткинської міської державної нотаріальної контори, після смерті чоловіка – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями по закону є: ОСОБА_1 , дружина; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син. Спадщину після смерті чоловіка – ОСОБА_2 за законом прийняла ОСОБА_1 .
Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62827854 від 10.12.2020 інформація за параметрами запиту: ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в спадковому реєстрі відсутня.
Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62827860 від 10.12.2020, збіг за параметрами пошуку: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Шостка Сумської області, тобто стосовно спадкодавця відповідачки, у Спадковому реєстрі відсутній.
Також в матеріалах спадкової справи №108/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 міститься претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк», яка зареєстрована Першою Шосткинською державною нотаріальною конторою за №373/02-14 від 16.09.2025 року, відповідно до якої позивач по цій праві, просить повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості у розмірі 39380,00 грн., для реалізації права кредитора спадкодавця для пред`явлення вимог до спадкоємців.
Нотаріус Першої Шосткинської державної нотаріальної контори 23.09.2025 скерувала на адресу АТ КБ «Приватбанк» повідомлення про те, що нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 108/2020, на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом від 10.12.2020, свідоцтва про право на спадщину не видавались, про перехід права власності на майно спадкодавця нотаріус зобов`язалась повідомити додатково.
Відповідачка, до своєї заяви про витребування доказів, долучила копію посвідчення серія НОМЕР_6 про підтвердження статусу законного представника (опікуна) – ОСОБА_1 , стосовно дитини з інвалідністю – ОСОБА_5 , 2014 року народження.
Крім того, відповідно до копії посвідчення НОМЕР_7 , ОСОБА_1 до 30 червня 2025 року мала статус матері багатодітної сім`ї.
Із отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.02.2026 за ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), немає жодної інформації про зареєстроване нерухоме майно.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Судом, на підставі досліджених письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2 уклав з ПАТ КБ «Приватбанк», який в подальшому змінив організаційно-правову форму на «Акціонерне товариство», кредитний договір від 20.02.2015. Позивач виконав умови договору та надав можливість ОСОБА_2 користуватись кредитними коштами на умовах які погоджені між сторонами цього договору. Проте, не виконуючи умови кредитного договору щодо повернення коштів та відсотків за їх користування в повному обсязі, утворилась заборгованість у сумі 40438,40 грн.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина – ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Зазначені строки є преклюзивними, їх сплив позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Згідно з ч. 4 ст. 1281 Цивільного кодексу України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до положень ч. 2 ч. 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Враховуючи надану копію претензії кредитора – АТ КБ «Приватбанк», яку було скеровано 04.09.2025 до Першої Шосткинської державної нотаріальної контори, суд не може достеменно встановити чи дотримано позивачем строк звернення з вимогами до спадкоємця, оскільки дату, коли позивач дізнався або міг дізнатись про прийняття спадщини не підтверджується жодним доказом, та в обґрунтуванні не наведено.
Добросовісність (пункт 6статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 вказано про застосування доктрини venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки), яка базується на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). У цій справі Об`єднана палата Касаційного цивільного суду вказала на те, що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач, як кредитор, не зазначає обставин за яких йому стало відомо про смерть ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та міг звернутись до нотаріальної контори із пропуском строку визначеного ст .1281 ЦК України, що має визначальне значення для вирішення справи по суті.
Судом під час розгляду справи встановлено, що спадкоємець – ОСОБА_1 , прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 . 
Проте із отриманої копії спадкової справи вбачається, що свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом, спадкоємцям не видавалось. Крім того, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості стосовно ОСОБА_2 .
Отже, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (частина перша статті 1282 ЦК України).
Доводити вартість спадкового майна повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця (постанови ВС від 18 вересня 2019 року у справі N 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі N 496/4363/15-ц, від 04 березня 2020 року у справі N 2609/30529/12, від 06 березня 2024 року у справі N 317/4108/18).
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач не отримала у спадщину будь-якого майна після смерті ОСОБА_2 і такий не мав такого на праві власності, тому суд вважає за неможливе покладання обов`язку відповідальності за кредитним зобов`язанням на спадкоємця, адже вказане зумовить порушення майнових прав та інтересів таких осіб та призведене до дисбалансу спадкових правовідносин лише на користь правомірних очікувань кредитора, що є неприпустимим.
За таких обставин, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства, та застосування їх до фактичних правовідносин, правових позицій Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Відповідно до п. 2. ч. 2. ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови у позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 526, 610, 1216, 1268, 1281-1282 ЦК України, ст. 3, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.
Судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. покласти на позивача.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ: 14360570, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування):АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя	Ч.М.Теміров