Справа № 496/472/26
Провадження № 2/496/2052/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі-ТОВ «Споживчий центр») - Лисенко О.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року у розмірі 18600 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 30.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №30.06.2026-100000689, за умовами якого, позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн., строком на 140 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1% за один день користування кредитом, комісії у розмірі 1200 грн., неустойкою - 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 
В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 18600 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6000 грн., по відсоткам в розмірі 8400 грн., по комісії - 1200 грн., по неустойці - 3000 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий Центр». 
У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позову просила справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає лише в частині стягнення боргу за тілом кредиту. ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення боргу за відсотками, неустойкою, комісією, оскільки вона являється діючим військовослужбовцем з 2017 року. 
Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 30.06.2025 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписала заявку кредитного договору №30.06.2025-100000689 (кредитної лінії), відповідно до якої, бажана сума кредиту - 6000 грн., строк кредиту - 140 днів. 
30.06.2025 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписала пропозицію ТОВ «Споживчий центр» на укладення кредитного договору (оферти).
30.06.2025 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписала відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №30.06.2025-100000689 (кредитної лінії).
Таким чином, між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір№30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року, відповідно до умов якого, позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 30/06/2025; сума кредиту - 6000 грн.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 16.11.2025 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом; комісія, пов`язана з наданням кредиту - 20% від суми кредиту та дорівнює 1200 грн.; денна процентна ставка та її розрахунок - 0.87%; неустойка - 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за договором виконало належним чином, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-3112, відповідно до якого, 30.06.2025 року грошові кошти у сумі 6000 грн. були зараховані на картку №НОМЕР_1 , призначення платежу: видача за договором кредиту №30.06.2025-100000689.
ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим, заборгованість за кредитним договором, станом на 31.12.2025 року, становить 18600 грн., з яких: 6000 грн. - основний борг; 8400 грн. - відсотки; 1200 грн. - комісія; 3000 грн. - штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором 30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 являється військовослужбовцем за контрактом з 2017 року по теперішній час, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою №452 від 27.05.2026 року.
ОСОБА_1 бере безпосередню участь в угрупуванні сил і засобів Військово-Морських Сил Збройних Сил України в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 03.03.2026 року, що підтверджується витягом із наказу командира берегової ударної частини (по стройовій частині) №62 від 03.03.2026 року. 
Відповідно до довідки про доходи №24/78/247 від 26.05.2026 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_4 , за період з січня 2025 року по квітень 2026 року розмір доходу ОСОБА_1 склав 1 000 095,20 грн.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч.1, ч.3 ст. 509 ЦК України).
У п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Відповідно до ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналізуючи вищевказані положення вбачається, що кредитний договір №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року було укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), визначеним Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). 
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. 
В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернула. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. 
В свою чергу,  ОСОБА_1 не надала в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань.
Крім того, суд враховує визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення боргу за тілом кредиту у сумі 6000 грн. 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року за тілом кредиту у розмірі 6000 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками у сумі 8000 грн., комісією 1200 грн. та неустойкою у розмірі 3000 грн., слід зазначити наступне. 
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 ЦК України).
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 являється військовослужбовцем за контрактом з 2017 року по теперішній час, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується довідкою №452 від 27.05.2026 року.
ОСОБА_1 бере безпосередню участь в угрупуванні сил і засобів Військово-Морських Сил Збройних Сил України в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 03.03.2026 року, що підтверджується витягом із наказу командира берегової ударної частини (по стройовій частині) №62 від 03.03.2026 року. 
Відповідно до довідки про доходи №24/78/247 від 26.05.2026 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_4 , за період з січня 2025 року по квітень 2026 року розмір доходу ОСОБА_1 склав 1 000 095,20 грн.
З оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період, який не було скасовано на час подачі позову.
Пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
ОСОБА_1 як військовослужбовець, яка перебуває на військовій службі, в силу положень ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08.06.2014 року, не має сплачувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, проценти за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду.
Військовослужбовець строкової військової служби, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, особа офіцерського складу, яка проходить кадрову військову службу, особа офіцерського складу, яка проходить військову службу за призовом, військовослужбовець, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якого засуджено до тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, та члени його сім`ї права на пільги не втрачають (ч.12 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей»).
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за відсотками у сумі 8000 грн. та неустойкою у розмірі 3000 грн., а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 1200 грн., суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» ОСОБА_1 не звільняється від сплати комісії та умови щодо такої сплати погоджені останньою під час укладення кредитного договору (п.7 акцепту кредитного договору).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року у загальному розмірі 7200 грн. (заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн. та заборгованість за комісією - 1200 грн.), а у задоволенні позову в частині стягнення відсотків та неустойки у загальному розмірі 11400 грн. слід відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, вона звільнена від сплати судового збору, відтак витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. слід залишити за ТОВ «Споживчий центр».
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за кредитним договором №30.06.2025-100000689 від 30.06.2025 року у сумі 7200 грн. 
В іншій частині позовну заяву - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя          М.Л. Пасечник