Справа №591/3393/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О.М.	
Номер провадження 33/816/1218/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю захисника Шаповаленко Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шаповаленка Руслана Олександровича на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 25 березня 2026 року о 00:25 год в м. Суми по вул. Харківська, 2 керував транспортним засобом Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest Drager 6820, проба позитивна - 1,17 проміле, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Шаповаленко Р.О. просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2026 року, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови. Зокрема, звертає увагу на обмеження права на захист ОСОБА_1 під час оформлення адміністративного правопорушення, оскільки права, передбачені статтею 268 КУпАП всупереч положень частини четвертої статті 256 КУпАП йому роз`яснили вже після складення протоколу і ознайомлення з його змістом, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом. Дані порушення, на думку захисника, свідчать про недопустимість як доказу складеного щодо ОСОБА_1 протоколу.
Вислухавши доводи захисника Шаповаленка Р.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в статті 251 КУпАП.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, серед іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 623448 від 25 березня 2026 року, суддя місцевого суду дійшов правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно, підтверджується наступними доказами.
Роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, якою підтверджено, що результат тесту склав 1,17 проміле. Вказана роздруківка підписана ОСОБА_1 .
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, де зазначено, що результат огляду 1,17 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту.
Довідкою, виданою відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 , виявлення у нього під час спілкування поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 і результат такого огляду 1,17 проміле, з яким ОСОБА_1 спочатку не погодився та виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак по прибуттю до медичного закладу повідомив, що згоден з результатом огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 25 березня 2026 року в м. Суми у апеляційній скарзі не оспорюється. 
Крім того, вказана обставина також повністю підтверджується й наявним у справі відеозаписом, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду, що повністю відповідає вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій транспортного засобу зобов`язаний виконувати.
Апеляційний суд відкидає доводи захисника про обмеження права ОСОБА_1 на захист, оскільки права, передбачені статтею 268 КУпАП та положення статті 63 Конституції України були роз`яснені поліцейським при ознайомленні ОСОБА_1 з протоколом, що цілком узгоджується з вимогами частини четвертої статті 256 КУпАП, якою встановлений обов`язок особи, що складає такий протокол, роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.
До того ж, апеляційний суд зазначає, що права, закріплені в статті 268 КУпАП передбачають їх використання під час розгляду справи, зокрема користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.
ОСОБА_1 не був позбавлений можливості користуватися правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про які йде мова в статті 268 КУпАП, в суді першої інстанції був представлений професійним адвокатом.
Враховуючи наведене, у даній справі не встановлено фактів, які можуть бути визнані істотним порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідчать про очевидну недопустимість доказів прийнятих судом до уваги на підтвердження її винуватості.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шаповаленка Руслана Олександровича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний