ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	Львів	Справа № 260/4699/25 пров. № А/857/32996/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.
суддів: Качмара В.Я., Матковської З.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року (головуючий суддя: Дору Ю.Ю., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 09.06.2025, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Степана Бочкая - міського голови Виноградівської міської ради та зобов`язати розглянути запит щодо доступу до публічної інформації невідкладно;
- зобов`язати Бочкая Степана - міського голову Виноградівської міської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.
- винести окрему ухвалу суду та зобов`язати Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини притягнути до адміністративної відповідальності відповідача за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого абзацом другим ст. 212-3 КУпАП, а саме порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, яке тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обґрунтовує позов тим, що 08 квітня 2025 року подав запит щодо доступу до публічної інформації до Виноградівської міської ради, 14 квітня 2025 року позивач отримав лист з інформацією про те, що строк розгляду запиту продовжується. Позивач вказує, що станом на 08 червня 2025 року не отримав інформації про результати розгляду запиту щодо доступу до публічної інформації та вважає, що відповідачем було порушено право на доступ до публічної інформації.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Позивач, 27.10.2025 подав додаткові пояснення по справі.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано відповідь на запит позивача у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.04.2025 на адресу Виноградівської міської ради надійшов запит щодо доступу до публічної інформації від ОСОБА_1 , в якому останній просив надати доступ до публічної інформації, а саме всіх рішень виконавчого комітету Виноградівської міської ради за 2025 рік, зокрема у період з 01.01.2025 по 08.04.2025.
Виноградівською міською радою 14.04.2025 у листі № 02.1-24/24 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», строк розгляду запиту від 09.04.2025 продовжено, оскільки запит стосується надання великого обсягу інформації. Вказаний лист було надіслано на електронну адресу позивача, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи. Окрім цього, отримання вказаного листа також підтверджується позивачем у позові.
Виноградівською міською радою 06.05.2025 у листі № 02.1-24/27 повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його запиту. У цьому листі зазначено, що запитувані позивачем документи передбачають виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) у загальній кількості 259 аркушів, із яких: виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) документів, у яких поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування, тощо - 56 арк.; виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) документів - 203 арк. Беручи до уваги положення ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», міською радою було надано позивачу перші 10 сторінок запитуваних ним матеріалів. Окрім цього вказано, що ОСОБА_1 необхідно відшкодувати фактичні витрати на виготовлення цифрових копій 249 арк. в сумі 1432.63 грн. Розмір фактичних витрат на копіювання встановлений рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 25.02.2020 року № 38. До вказаної відповіді долучено рахунок на 1 арк та копії перших 10 аркушів запитуваних матеріалів.
Вказаний лист було надіслано 06.05.2025 на електронну адресу позивача, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи. 
Вважаючи, що такі дії відповідача є порушенням права позивача на доступ до публічної інформації, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).
Згідно з ст. 1 № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI).
Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема, запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (п. 6 ч. 14 ст. Закону № 2939-VI).
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 19 Закону № 2939-V, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Згідно з ч. ч 1, 4 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розпорядники інформації в межах встановленого Законом строку, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, зобов`язані надавати та оприлюднювати публічну інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто. Разом з тим, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у запиті про доступ до публічної інформації від 09.04.2025 просив надати рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради, які прийняті за період з 01.01.2025 по 08.04.2025 на електронну пошту - «latsikib@yahoo.com».
Виноградівською міською радою 14.04.2025 у листі № 02.1-24/24 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», строк розгляду запиту від 09.04.2025 продовжено, оскільки запит стосується надання великого обсягу інформації. Вказаний лист було надіслано на електронну адресу позивача, що підтверджується доказами наявними у матеріалах справи.
Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки запит позивача стосувався надання великого обсягу інформації, зокрема прийнятих рішень виконавчого комітету Виноградівської міської ради за період з 01.01.2025 по 08.04.2025, а тому відповідач правомірно, у відповідності до вимоги ст. 20 Закону № 2939-VI, продовжив строк розгляду запиту позивача від 08.04.2025.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що у подальшому Виноградівською міською радою 06.05.2025 у листі № 02.1-24/27 повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його запиту.
У цьому листі зазначено, що запитувані позивачем документи передбачають виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) у загальній кількості 259 аркушів, із яких: 
виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) документів, у яких поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування, тощо - 56 арк. 
виготовлення цифрових копій (шляхом сканування) документів - 203 арк. 
Беручи до уваги положення ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», міською радою було надано позивачу перші 10 сторінок запитуваних ним матеріалів. 
Окрім цього, вказано, що ОСОБА_1 необхідно відшкодувати фактичні витрати на виготовлення цифрових копій 249 арк. в сумі 1432.63 грн. Розмір фактичних витрат на копіювання встановлений рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 25.02.2020 № 38. До вказаної відповіді долучено рахунок на 1 арк та копії перших 10 аркушів запитуваних матеріалів.
Також, до цього листа додано рахунок фактуру від 06.05.2025, згідно якої:
за відшкодування витрат на копіювання (сканування) документів, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення приховування сума становить 847,84 грн (56 шт, ціна 15,14 грн, сума 847,84);
за відшкодування витрат на виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування сума становить 584,79 грн (193 шт, ціна 3,03, сума 584,79 грн).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що стаття 21 Закону № 2939-VI врегульовує плату за надання інформації.
У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.
Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.
При наданні особі інформації про неї та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується, крім випадків надання інформації у сфері реєстрації викидів та перенесення забруднювачів і відходів. Надання інформації у сфері реєстрації викидів та перенесення забруднювачів і відходів здійснюється в порядку, визначеному частинами першою - третьою цієї статті (ч. ч. 2-4 ст. 21 Закону № 2939-VI).
Проаналізувавши вище наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 25.02.2020 № 38 «Про встановлення норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію», відповідно до ст. ст. 28, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», керуючись Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2020 року № 4 «Про внесення змін до граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію», виконавчий комітет Виноградівської міської ради вирішив:
1. Встановити норми витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію згідно додатка. 
2. Визнати таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету від 22.07.2014 року № 94 «Про встановлення норм витрат на копіювання та друк документів для задоволення запитів на інформацію». 
3. Відділу інформаційного-аналітичної діяльності та зв`язків з громадськістю (Каналош В.П.) оприлюднити дане рішення в засобах масової інформації та на офіційному сайті міської ради. 
4. Контроль за виконання цього рішення покласти на секретаря міської ради та керуючого справами виконавчого комітету міської ради.
Згідно Додатку до рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 25 лютого 2020 року № 38:
Копіювання або друк копій документів будь якого формату, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування тощо (в тому числі двосторонній друк) - 0,5 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки
Виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування - 0,1 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки.
Отже, відповідач, як розпорядник інформації, встановив розмір плати за копіювання та друк рішенням виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 25 лютого 2020 року № 38, зокрема, за:
копіювання або друк копій документів будь якого формату, якщо в документах поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування тощо (в тому числі двосторонній друк) - 0,5 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки
виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування - 0,1 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач у запиті про доступ до публічної інформації від 09.04.2025 просив надати рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради за період з 01.01.2025 по 08.04.2025 на електронну пошту - «latsikib@yahoo.com».
Тобто, по суті позивач просив надати рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради в електронній формі, що на думку суду апеляційної інстанції свідчить про необхідність виготовлення відповідачем цифрових копій документів шляхом сканування, що у свою чергу свідчить про законність вимоги відповідача здійснити оплату за виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування 193 документів (0,1 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки).
Разом з тим, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач просив надати рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради в електронній формі, а тому відповідач протиправно поклав обов`язок на позивача здійснити оплату за копіювання 56 документів у яких поряд з відкритою інформацією міститься інформація з обмеженим доступом, що потребує її відокремлення, приховування у розмірі 0,5 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки, так як виготовлення цих копій цифрових документів має відбуватися шляхом сканування, тобто плата за їх виготовлення має становити - 0,1 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сканування однієї сторінки.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки при розгляді запиту позивача від 08.04.2025, відповідач не правильно визначив розмір плати за надання інформації, а тому дії Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо розгляду цього запиту необхідно визнати протиправними та зобов`язати відповідача повторно розглянути запит з урахування висновків суду апеляційної інстанції наведених у цій постанові.
Щодо позовних вимог про зобов`язання міського голову Виноградівської міської ради подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 381-1 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 382-2 КАС України, звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
З наведених правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується судом першої інстанції, який розглянув справу, зокрема, шляхом встановлення судового контролю у виді подання звіту про виконання судового рішення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача встановити судовий контроль за виконанням рішення суду є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки захисту в адміністративному процесі підлягають лише порушені права.
Щодо зобов`язання Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини притягнути до адміністративної відповідальності відповідача за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого абзацом другим ст. 212-3 КУпАП, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що постановлення окремої ухвали є правом суду, який встановив під час розгляду справи порушення закону, а не його обов`язком.
Враховуючи вищенаведене, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає, що правові підстави для винесення окремої ухвали у цій справі відсутні.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.
При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн (а. с. 21), а при поданні апеляційної скарги - 1453,44 грн, що відповідає ставці судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що вимога немайнового характеру - вимога, яка не підлягає вартісній оцінці, вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці, а тому розрахувати судовий збір у співвідношенні до частини (обсягу) задоволеної однієї вимоги немайнового характеру не можливо.
Оскільки, судом апеляційної інстанції задоволено частково позов немайнового характеру, то відповідно до вимог статті 139 КАС України, сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у повному розмірі необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Виноградівської міської ради Закарпатської області.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі № 260/4699/25 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо розгляду запиту ОСОБА_1 щодо доступу до публічної інформації отриманий відповідачем 09.04.2025.
Зобов`язати Виноградівську міську раду Закарпатської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 щодо доступу до публічної інформації отриманий відповідачем 09.04.2025, з урахування висновків суду апеляційної інстанції наведених у цій постанові.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виноградівської міської ради Закарпатської області (код ЄДРПОУ - 04053677) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2440,40 грн (дві тисячі чотириста сорок гривень сорок копійок).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	З. М. Матковська