707/469/25 
2/707/42/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді – Морозова В.В. 
за участі: секретаря судового засідання – Швидкої І.О. 
сторін: 
позивача   ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача  ОСОБА_3 
представників відповідача ОСОБА_4 
ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкасицивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до  ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на наступне. Позивач наразі є діючим війсковослужбовцем, та перебуває у м. Черкаси, так як після розлучення спільна донька сторін виявила бажання проживати з батьком.
Проживають з донькою у м. Черкаси, так як недавно з`ясувалось, що відповідач виписала (одноосібно) позивача 19.07.2024 року з будинку, який спільно будували і в якому спільно проживали як родина.
Протягом 20 років (десь орієнтовно з 1997 року) сторони проживали у громадянському шлюбі. 2014 року зареєстрували шлюб. Рішенням суду від 18.11.2024 року - шлюб укладений між сторонами розірвано за згодою сторін. Причини розрівання шлюбу сторонам відомі, і позивач не бажає їх озвучувати, так як вони доволі болючі для нього.
У сторін в громадянському шлюбі, народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу сторони набули у власність наступне рухоме та нерухоме майно: автомобіль Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 ; житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ; земельна ділянка під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , земельна ділянка під будівництво житлового будинку загальною площею 0,2671га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470; земельна ділянка площею 0,1199 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0472; грошові кошти в сумі 20 000 доларів США (які сторони збирали на купівлю квартири для доньки).
Доказами складу набутого майна під час шлюбу є:
- відповідь на адвокатський запит від ТОВ «Колос - Авто», до якої долучено видаткову накладну № КС - 0003230 від 25.11.2023 року, згідно з якою ОСОБА_7 купує транспортний засіб Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 за 140 990 грн. До накладної долучено взаєморозрахунки з клієнтом, з якої вбачається, що боргових зобов`язань за авто у сторін немає. А також додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з застосунку «Дія»;
- відповідь на адвокатський запит щодо будинковолодіння та надвірних споруд по АДРЕСА_1 , до якої надано технічний паспорт, копію будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 , розпорядження № 132 від 28.04.2007року, щодо надання дозволу на будівництво та реконструкцію житлових будинків та споруд, та план забудови земельної ділянки від 15.06.2007 року.
Також позивачем отримано копію договору дарування житлового будинку, так званого старого будинку, дозвіл на реконструкцію якого і було отримано сторонами, а також витяг про реєстрацію права власності на нього.
Позивач у позовній заяві зазначає про технічні характеристики старого будинку, який відповідач отримала в дар: житловий будинок літ. А-1, глинобитний, житлова будова 9,5 кв.м., з надвірними торудами сараями під. Літ. «Б, В».
Водночас зазначає про технічні характеристики нового будинку який він вважає спільно нажитим мйном подружжя: житловий будинок літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літня кухня, сарай, гараж, баня літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душова лат. З, альтанка літ. К, звіє літ. Л, вбиральня літ. М, огорожа 1-5, колодязь № 6, вигрібна яма № 7, будівля незавершена будівництвом літ. г.
У реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію права на “старий” житловий будинок, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач не зареєструвала право власності на новозбудований будинок.
Згідно витягу з ДЗК на земельну ділянку під житловим будинком по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2671 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470, вона зареєстрована на праві власності 13.08.2021 року. 
Згідно витягу з ДЗК на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1199 га, кадастровий номер 24986000:04:004:0472, вона зареєстрована на праві власності 14.09.2021 року за позивачем.
Грошові кошти, які сторони збирали для купівлі доньці квартири, після того як позивач пішов до лав ЗСУ залишились вдома, і коли позивач дізнався про певні обставини, то гроші позивач з дому не забирав, так як особисті речі йому відповідач віддавала поза межами дому, а заходити туди він не міг за певних обставин.
Позивач зазначає, що адвокат зверталась з запитом до Свидівоцької сільскої ради і надано відповідь, що дійсно позивач там був прописаний та проживав з моменту побудови будинку, позитивно характеризувався жителями села. 
Вартість спільно нажитого майна складає: автомобіль за 140 990 грн, вартість будинку та надвірних споруд і земельної ділянки по АДРЕСА_1 - 7 470 000 грн, вартість земельної ділянки по АДРЕСА_2 - 229 600 грн та грошові кошти в сумі 20 000 дол США на загальну суму - 140 990+7 470 000+229 600+836 000: 2 = 4 338 295 грн. 
За транспортний засіб позивач просить компенсацію 1/2 частини вартості тобто - 70 495 грн, 20 000 доларів США позивач також просить 1/2 частину з цих коштів, земельну ділянку № НОМЕР_2 теж поділити по 1/2 частині, аналогічно з домоволодінням та надвірними спорудами.
Отже, позивач стверджує, що з відповідачем з 1997 року проживав фактично разом. У 2005 році відповідач отримує в дар будинок. У 2007 році отримує дозвіл на будівництво нового. 
У 2009 році у сторін народилась донька. До 2012 – 2013 років сторони будували своє житло та надвірні споруди по АДРЕСА_1 . У 2012 році зареєстрували за вказаною адресою своє місце проживання.
У 2013 році придбали автомобіль. У 2014 році зареєстрували шлюб. В 2021 році зареєстрували право власності на земельну ділянку під будинковолодінням та надвірними спорудами і у 2021 році придбали ще одну земельну ділянку № НОМЕР_2 . За час спільного проживання відкладали кошти на квартиру для дитини.
Позивач вказує, що доказами того, що спірний будинок є об`єктом завершеного будівництва є те, що сторони там зареєстровані, а також відсутність у технічному паспорті відомостей про ступінь готовності, тобто не вказано у відсотковому співвідношенні, ступінь готовності об`єкта до експлуатації, довідка з Свидівоцької сілької ради, що сторони там зареєстровані. 
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд: 
- визнати автомобіль Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок з надвірними спорудами (літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літня кухня, сарай, гараж, баня літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душова лат. З, альтанка літ. К, навіс літ. Л, вбиральня літ. М, огорожа 1-5, колодязь № 6, вигрібна яма № 7), який незавершений будівництвом літ. Г по АДРЕСА_1 , земельну ділянку під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2671 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470, земельну ділянку площею 0,1199 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0472, грошові кошти в сумі 20 000 дол США спільним майном подружжя;
- у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літню кухню, сарай, гараж, баню літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душову лат. З, альтанку літ. К, навіс літ. Л., вбиральня літ. М, огорожу 1-5, колодязь № 6, вигрібну яму № 7, будівлю незавершену будівництвом літ. г. по АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2671 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470, 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1199 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0472, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США;
- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літню кухню, сарай, гараж, баню літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душову лат. З, альтанку літ. К, навіс літ. Л., вбиральня літ. М, огорожу 1-5, колодязь № 6, вигрібну яму № 7, будівлю незавершену -будівництвом літ. г. по АДРЕСА_1 , на 1/2 частину земельної ділянки під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2671 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470, 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1199 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0472, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 70 495 грн як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя, а саме автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 .
- зобов`язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США як частку в майні подружжя.

17.03.2025 року відповідачем засобами пошти скеровано до суду відзив на позовну заяву разом із додатками та доказами його направлення позивачу, який зареєстровано судом 20.03.2025 року, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі зазначаючи наступне. 
З позивачем ОСОБА_1 , знаходились у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2014 року по 18 листопада 2024 року. У позовній заяві ОСОБА_1 ставить питання про встановлення факту їхнього спільного проживання орієнтовно двадцять років, а саме з 1997 року, що не відповідає дійсності. З 1996 року вона торгувала на ринку, у 1997 році офіційно стала підприємцем, тримала лотки з фруктами в районі 700 річчя в м. Черкаси. З позивачем у справі вона познайомилась у 2000 році, були в одній компанії і взяла його грузчиком разом з ОСОБА_8 , бо хлопці прийшли з армії і в них не було роботи. Потім позивач у 2004 році працював у неї сторожем, охороняв кавуни, після сезону кавунів вона придбала свій перший автомобіль Форд Ескорт. На той час вони не зустрічались.
Її матір, ОСОБА_9 працювала на заробітках у росії. У 2003 році вона повернулась та хотіла їй подарувати квартиру, але вона тоді відмовилась і матір і її рідна сестра постійно їй допомагали фінансово. Оскільки вона завжди хотіла мати власний будинок у 2005 році її родичі подарували будинок з земельною ділянкою. Вона почала його розбудовувати, бо останнім часом працювала у будівельній сфері.
Відповідач вказує, що є інвалідом з дитинства, та не має на руках кінцівок, однак вона навчилась і розчин заливати і плитку класти. У будівництві їй допомагали всі її родичі, друзі, куми, сусіди, позивача серед них не було. Відчуваючи вину у її дитячій травмі, її рідна сестра все життя допомагає фінансово. У неї також були її заощадження від торгівлі, які вона вкладала у будівництво. В 2008 році вона брала в кредит автомобіль ОСОБА_10 . Гроші на перший внесок дав її зять ОСОБА_11 . На той час вона у нього працювала (він має свій власний бізнес). За допомогою своєї матері та сестри вона швидко погасила цей кредит. Машину продала і вклала гроші у будівництво свого будинку. Тому будинок вже був повністю готовий у 2013 році, залишались лише внутрішні роботи. Відповідач вказує, що позивач ніяким чином ні фізично їй у цьому не допомагав. До 2013 року вона не проживала з ним як одна сім`я, та й після 2013 року вони не вели спільного господарства. У 2008 році вони трохи зустрічались і вона завагітніла, але наміру створювати сім`ю, ні в неї, ні в нього не було.
ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку ОСОБА_12 , та після народження доньки проживала у своєї матері і сестри, вони допомагали їй з донькою. У 2012 році вона приписала позивача до себе у спірний будинок, оскільки матір позивача ОСОБА_13 попросила її про це, оскільки він не допомагав їй і їй тяжко було платити за квартиру, а вона мала пільги як інвалід на субсидію. Відповідач зазначає, що зареєструвала позивача у будинку, бо він батько її дитини, але сім`ї в них не було. 
В 2013 році, її сестра ОСОБА_14 дала їй кошти на автомобіль, і вона купила собі Форд Фієсту. Позивач не вкладав коштів в цей автомобіль, та не може на нього претендувати, оскільки вони не проживали з ним як чоловік та жінка однією сім`єю та не вели спільного господарства. 
В 2014 році коли почалась війна, матір позивача просила врятувати позивача, вийти за нього заміж, оскільки її група інвалідності допомогла б позивачу уникнути армії. Вона погодилась, оскільки він був батьком її дитини.
У 2018 році вона отримала у спадщину квартиру. У 2019 році її продала, оскільки треба були кошти для приведення домоволодіння та двірних споруд до ладу. Весь цей час коли вони проживали разом позивач не надавав їй ніяких коштів на будівництво її будинку. Вона купувала будматеріали та меблі за свої кошти. 
Оскільки сімейне життя з позивачем не склалося, у 2024 році шлюб був розірваний. 
Відповідач заперечує факт перебування з позивачем у фактичних шлюбних відносинах як чоловіка та жінки та ведення спільного господарства, тому вказує, що ніякі кошти у сумі 20 000 доларів США не відкладала з ним, а будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , автомобіль Форд Фієста, куплений у 2013 році є її особистою власністю, як і земельна ділянка, яку вона придбала в період їхнього зареєстрованого шлюбу.

23.04.2025 року, представником позивача – адвокатом Мельниченко А.М. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву разом із заявою про збільшення позовних вимог, в якому представник вказує наступне. Свідченням того, що відповідач вказує неправдиву інформацію, щодо того, що вона не була у відносинах з позивачем, не зустрічалась, є надана нею особисто на ім`я позивача довіреність на право управління транспортним засобом Ford Eskort. д.н.з. НОМЕР_3 . До 2003 року сторони проживади у квартирі матері відповідачки, по АДРЕСА_3 . Остання приїхала в 2003 році в Україну, сторони трохи згодом переїхали на квартиру до мами позивача - по АДРЕСА_4 .
У 2005 році сторони придбавають шляхом оформлення договору дарування будинок глиняний, старий, житловою площею 9,5 кв. м., вказаною в договорі від 18.03.2005 року, за 3 456грн.
З письмових пояснень позивача вбачається той факт, що вони придбавали разом, за грошові кошти в сумі 700 доларів США власних та 300 доларів США докладених батьками. Після купівлі -отримання в дар будинку сторони стали там спільно проживати з моменту отримання відповідачем хати у власність, і паралельно будувати спірне майно.
Сторона позивача заперечує проти твердження відповідача, що існування статусу ФОП надавало їй право говорити про власні кошти, адже до матеріалів відзиву не надано звітності щодо наявності у відповідача прибутків від заняття підприємницькою діяльністю до моменту припинення даного статусу.
Також, позивач заперечує той факт, що гроші надавали їй мати та сестра, адже доказів цього не надано. 
Щодо купівлі відповідачем транспортного засобу Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 , то позивач вказує, що відповідач оформила кредит на даний траспортний засіб, та його виплатили вони спільно після продажу автомобіля Daewoo Lanos та Славута. Також, одночасно будучи з маленькою дитиною на руках, відповідач не могла самостійно будувати будинок. 
Так як сторони розірвали шлюб за рішенням суду від 18.11.2024 року, то беззаперечно земельна ділянка з кадастровим номером 7124986000:04:004:0470, по АДРЕСА_1 є спільною власністю. Тобто окремого встановлення часу спільного проживання не потребує.
У квітні 2007 року вже був готовий проект перебудови, добудови, будівництва всього спірного домоволодіння. Було винесено відповідне розпорядження та підписані всі необхідні документи. Тобто будівництво відбувалось відповідно до дозвільної документації. Відповідач не коментує ніяким чином існування проекту, розпорядження. Об`єкт не зареєстрований в реєстрі речових прав, але ж це не нівелює факт, що будівництво відбувалось відповідно до закону і спірний об`єкт є готовим для проживання, тобто є закінченим будівництвом, що також підтверджено і самим відповідачем у відзиві - будинок вже був повністю готовий в 2013 році.
Але позивач даного факту не визнає, адже ще в 2014 році, коли сторони уклали шлюб - а саме 01.10.2014 року та святкували весілля, є фотографії весілля, з яких вбачається, що на місці спірного майна є тільки «коробка» від хати без вікон та дверей. Тому все те, що є спірним об`єктом будувалось в зареєстрованому шлюбі. Тобто факт спільного проживання є необхідний для автомобіля, який купувався в 2013 році для потреб сім`ї.
Щодо продажу квартири, успадкованої відповідачем, то вона була продана 10.12.2019 року, а 27.12.2019 року за дані кошти було куплено будинковолодіння у АДРЕСА_5 для брата відповідача. Тому твердження відповідача про витрачання коштів з продажу квартири на ремонт або будівництво є неправдивим. 
Щодо наявності у позивача іншого жила. Згідно інформаційної довідки, трикімнатна квартира, про яку зазначає відповідач, є спадщиною після матері і вона не належить позивачу, а належить сестрі позивача в повному обсязі, що підвтерджуєтьмя договором оренди квартири від 19 жовтня 2024, в якій фактично проживає позивач з дитиною.
Щодо наданих відповідачем роздруківок із банківських рахунків, то з них вбачається, купівля в Епіцентрі товарів для будівництва, однак вони свідчать про витрати на утримання будинку, і не свідчать про одноосібне будівництво будинку. З виписок також вбачається, що отримуючи від фізичних осіб кошти, потім відповідач їм переказує їх на карту в зворотньому напрямку, віддає їх назад. Зі слів позивача наявність такої великої кількості фізичних осіб - це те, що відповідач підробляє на будівництвах, ремонтах, і тому безліч фізичних осіб переказує їй кошти. З виписок можна зробити висновок, що якась фізична особа переказує на одну із визначеної в роздруківках карт грошові кошти. Потім відповідач, як особа, яка надає послуги з ремонту, іде купує будівельний матеріал, з якого і робить ремонтні роботи.
Більш того, як вказує позивач, грошові кошти він завжди клав дружині на карту, так як теж підробляв ремонтними роботами. У нього навіть карти своєї не було до 2023 року, всі картки були у дружини і він перераховував гроші туди. З роздруківок також не вбачається ідентифікація належності всіх номерів карток саме відповідачу.
До відповіді на відзив на позовну заяву долучені письмові пояснення позивача, з яких вбачається, що позивач стверджує про спільне проживання з відповідачем як чоловіка та жінки однією сім`єю приблизно з 2001 року, про спільне придбання старого будинку у с. Свидівок та будівництво нового будинку, про ведення спільного господарства як до укладення шлюбу 01.10.2014 року, так і після укладення шлюбу. Заперечує повністю, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи про те, що сім`ї у них не було, вони просто зустрічались, та у них народилась дитина, а майно відповідач набула у власність сама власною працею та за допомогою коштів, які надавали родичі до укладення шлюбу з позивачем.

Разом з відповіддю на відзив на позовну заяву стороною позивача 23.04.2025 р. подано заяву про збільшення позовних вимог, яка мотивована тим, що під час опрацювання наданих письмових документів до відзиву на позовну заяву, стороні позивача стало відомо, що 01.10.2024 року, відповідач отримала дохід з продажу рухомого майна 284 384 грн. Враховуючи, що позивач ще перебував в шлюбі з відповідачкою, а продаж спільного майна відбувся без згоди позивача, 01.10.2024 року, а рішення суду про розірвання шлюбу було винесено 18.11.2024 року та набрало законної сили 19.12.2024 року, тому відчуження майна відбулось всупереч інтересам позивача, а тому останній має право на його частку.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змінює позоні вимоги у частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 70 495 грн в якості компенсації вартості частки в спільному майні подружжя, а саме автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , та просить стягнути грошові кошти в сумі 142 192 грн як компенсацію з продажу рухомого майна. 

13.05.2025 р. представником відповідача – адвокатом Солодковою С.І. через систему “Електронний суд” заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначено про те, невизнання позивачем фактів, наведених у відзиві на позовну заяву жодним чином не доводить, що майно,яке набула відповідач, не перебуваючи в шлюбних відносинах з позивачем є саме спільно нажитим майном подружжя. Окрім вислову своєї суб`єктивної думки стосовно різних подій, а також припущень зі сторони позивача та образ відповідача, відповідь на відзив на позовну заяву в собі не містить.
Заява про збільшення позовних вимог не конкретизована та не обґрунтована. Позивач вказує, що якесь рухоме майно було продано 01.10.2024 року і відповідач отримала дохід з продажу рухомого майна сума прибутку 284 384 гривень, та позивач має право на 1/2 частину цієї суми. При цьому не вказує, що це за майно, коли було набуто і докази, що воно є спільним сумісним майном подружжя. Також дана заява не містить доказів сплати судового збору в зв`язку зі збільшенням позовних вимог, або доказів звільнення позивача від сплати судового збору. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 стосовно переліченого ним в прохальній частині позову майна, яке він вважає спільно набутим майном подружжя та просить його розділити.

У судовому засіданні позивач суду пояснив, що з відповідачем вони знайомі з дитинства, у 2001-2002 роках почали зустрічатися, потім почали проживати разом. Зустрічались менше року. Потім почали очали проживати вдома у ОСОБА_15 і проживали по 2024 рік. Офіційно не одружувались. Жили разом, працювали, заробляли кошти, які витрачали на сім`ю, коштами розпоряджалась ОСОБА_15 . У 2003 рокі кілька місяців жили у квартирі його батьків. У 2009 році народилась донька. Приблизно у 2004 році вони придбали земельну ділянку у с. Свидівок. Дружина спочатку не хотіла переїздити у село, він її переконав. У Росії він заробив 500 доларів США, а 200 доларів США у них було заощаджень, а 300 доларів США позичила мати ОСОБА_15 , тоді і придбали земельну ділянку. Кошти, які заробляв, він приносив додому. У 2002-2003 роках придбали автомобіль Ford Eskort за 700 доларів США, потім у 2008 році придбали автомобіль Daewoo Lanos у кредит, перший внесок дав ОСОБА_16 , потім виплачували кредит, він пересилав кошти. Автомобіль був оформлений на дружину і вона почала їздити, а собі він придбав ОСОБА_17 . У 2013 році дружина придбала автомобіль Ford Fiesta, на автомобіль він переказав дружині 20 000 грн, а решту суми за автомобіль вона взяла у кредит. Потім він приїхав, продав автомобілі Daewoo Lanos і Таврію і за ці кошти виплатили за автомобіль Ford Fiesta. У 2018 році придбали сусідню ділянку, яку оформили на нього, суму за яку придбали, він не пам`ятає. Вони збирали кошти на квартиру чи машину. У 2014 році вони з відповідачем одружилися. У 2018 році він працював і отримував заробітну плату близько 20 000 грн на місяць. Жінка працювала 2-3 місяці на рік і отримувала 40-60 тисяч грн на місяць, з яких платила кошти робочим. Жінка заощадила з цих коштів 20 000 доларів США, і з її слів вони на цю суму обрали квартиру, позивач стверджує, що ці кошти не бачив і не перераховував і де вони зберігались він не бачив. 
У с. Свидівок придбали земельну ділянку зі старим будинком та прибудовою і з 2005 року там почали жити. Зробили огорожу, придбали вантажний автомобіль ГАЗ для перевезення будівельних матеріалів. Коли народилась донька, то жінка переїхала до матері на кілька місяців. Потім повернулась і жили разом, добудовували будинок. З 2007 року він був зареєстрований у с. Свидівок, а після розлучення дружина повідомила, що виписала його. Змінила замки на будинку. Віддала йому ключі від гаражу, де він зберігає свої речі. Доступу до іншого майна він немає. Вони з дружиною будівельники і їздили у відрядження, як окремо, так і разом. У дружини є сестра, яка фінансово їм не допомагала і сама давно вже не працює. Він кілька років працював у ОСОБА_16 , який є чоловіком сестри дружини, він платив заробітну плату. Чеки за будівництво усі віддавав дружині. Будував будинок сам, інколи залучав кумів, які йому допомагали. 

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимови та просила їх задовольнити, вказуючи на те, що під час судового розгляду встановлені факти, які свідчать про перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах та не знайшли свого підтвердження твердження відповідача про те, що все майно нею набуто до шлюбу особистими коштами та зусиллями, а все спірне майно сторони набували разом. 

У судовому засіданні відповідач суду пояснила, що коли позивач повернувся з армії, то гуляли з ним у одній компанії. Вона на той час займалась бізнесом. Позивач у неї працював неофіційно. У 2005 році повернулась її мати, яка їй подарувала ділянку з будинком. Потім приблизно у 2008 році почала зустрічатись з позивачем. Вона придбала собі автомобіль Daewoo Lanos і частину коштів їй дав зять ОСОБА_16 , а решту взяли в кредит. Весь кредит оплатила вона. Коли народилась донька, їй допомагала мати і сестра. Позивач взагалі не працював. Будувати будинок кілька разів допомагав. Відомості про батька дитини при реєстрації народження вона записала зі своїх слів, і лише у 2012 році позивач подав заяву про визнання батьківства. Будівельні матеріали вона купувала за свої кошти. Мати позивача попросила прописати його у її будинок у 2012 році. За пів року до розірвання шлюбу вона зняла з реєстрації з місця проживання позивача, тому що він почав поводити себе агресивно по відношенню до неї. 20 000 доларів США вона ніколи не збирала і не мала. За весь час позивач кілька разів переказував їй кошти у сумі 5000 грн, 6000 грн, 4000 грн, 3000 грн, більше не переказував. Дитина періодично проживає з позивачем або з сестрою, приїздить до неї на вихідні. Розлучились після того, які він почав проявляти агресію, аліменти він не сплачує. До 2012 року не проживали разом, потім інколи проживав. Вона з 2011 року почала проживати у будинку постійно з дитиною. Будівельні матеріали чоловік ніколи не купував. 

Представники відповідача у судовому засіданні просили відмовити у позовних вимогах повністю, так як відповідач не перебувала з позивачем у фактичних шлюбних стосунках, а майно набуте відповідачем особисто до шлюбу.

У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_18 за клопотанням сторони позивача, яка суду пояснила, що вона проживає у с. Свидівок та по сусідству є будинок сторін. Як придбали будинок і за яким договором їй не відомо. Вони з`явились у селі приблизно у 2000-х роках. Спочатку зробили огорожу будинку, як вона пам`ятає, приїздили. Потім почали жити, будувати будинок, народилась донька, ОСОБА_15 ходила по вулиці з коляскою. ОСОБА_19 постійно будував щось, якісь там люди теж проживали. ОСОБА_15 теж там працювала. Чи працювали десь їй не відомо. З зими минулого року, як їй відомо, не проживають. ОСОБА_15 проживає у будинку, а ОСОБА_19 не проживає, інколи приїздить, донька теж приїздить. 

У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_20 , за клопотанням сторони відповідача, яка суду пояснила, що вона знайома з відповідачем з 1998 року, вони продавали фрукти та овочі. ОСОБА_15 на 25-річчя мати подарувала земельну ділянку з будинком. Вона народила доньку і проживала разом з мамою. У 2008 році вона придбала автомобіль Daewoo Lanos, коли його продала, то відновила будівельні роботи. Вона теж їй допомагала по можливості. Коли перекривали дах, то бачила, що у цьому брав участь ОСОБА_19 . З матір`ю відповідач проживала протягом 5-6 місяців. Сторони одружились у 2014 році. До цього вона бачила ОСОБА_19 декілька разів, коли він йшов на рибалку. Щоб був там постійно не бачила. Як і за які кошти купували автомобіль Ford Fiesta їй не відомо. З ОСОБА_19 вона познайомилась коли ОСОБА_15 торгувала, вона його брала на роботу охоронцем. ОСОБА_21 відпочивали разом в одній компанії, їх як пару тоді не сприймала. Зі слів ОСОБА_15 вона хотіла народити дитину для себе, вона не казала, що хоче сім`ю з ОСОБА_19 . Чи надавав ОСОБА_19 якісь кошти на будівництво, вона не бачила. Вона могла приходити до них один раз на місяць, коли рідше, коли частіше. ОСОБА_19 там бачила кілька разів, в основному його не було. Його речей до одруження не бачила. На момент дарування будинку ОСОБА_15 проживала у мами. Фундамент нового будинку з`явився до народження дитини, щодо стін не пам`ятає, дах з`явився після народження дитини. Весілля було у будинку, але він був без внутрішніх робіт. Огорожа була. 

У судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_22 , за клопотанням сторони відповідача, яка суду пояснила, що є сестрою відповідача, у 2004-2005 роках мати подарувала сестрі будинок у с. Свидівок, він був старим. У 2009 році народилась племінниця. З пологового забирала вона сестру, ОСОБА_19 був коли забрали дитину. Дитиною і сестрою ОСОБА_19 не займався, все оплачувала вона. Після народження дитини, десь через рік сестра почала займатися цим будинком. Будували куми, сусіди. ОСОБА_19 приймав участь у будівництві, грошових коштів на будівництво він не надавав. Кошти на будівельні матеріали надавала вона. Вперше ОСОБА_19 побачила у пологовому будинку, щоб до цього вони жили разом не бачила. У 2014 році вони одружились і весілля було у недобудованому будинку. Весільну сукню і каблучку купувала сестрі вона. Також ОСОБА_15 вона придбала автомобіль Ford Fiesta повністю за свої кошти. На перший автомобіль вона теж додавала кошти, потім ОСОБА_15 взяла в кредит Daewoo Lanos, який вона допомагала виплачувати. Потім його продала і зробила дах у будинку. Коли дитині було 2-3 роки, ОСОБА_15 переїхала жити у літню кухню. Потім після весілля доробили будинок. ОСОБА_19 був у роз`їздах, десь працював, гроші не завжди заробляв. Дитиною займалась вона та мати. Марина їздила кілька разів до м. Києва та до м. Львова. Щебінь, пісок, газоблок, плитку і все інше купувала вона. Близько року після весілля сестра з прибудови переїхала до будинку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2024 у справі № 707/2823/24 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 29.07.2022 Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком вказано ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_3 .
З витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012964613 від 28.10.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.04.2012 по 19.07.2024.
Відповідно до видаткової накладної № КС-0003230, виданої 25.11.2013 ТОВ «Колос Авто», ОСОБА_23 за 140 990 грн. було придбано автомобіль Ford Fіesta 1.5TD.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Ford Fіesta, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_23 . 
Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок від 14.11.2014 року за станом на 11.11.2016 р, 13.10.2017 р., який виготовлено КП “ЧООБТІ”, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний будинок складається з: житлового будинку з надвірними спорудами літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літня кухні, сарай, гараж, баня літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душова літ. З, альтанка літ. К, навіс літ. Л. вбиральня літ. М, огорожа 1-5, колодязь № 6, вигрібна яма № 7, будівля незавершена будівництвом літ. г.
З плану забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що забудовнику ОСОБА_23 перебудова індивідуального житлового будинку на місці існуючого та будівництво госпбудівель дозволено на основі розпорядження Голови Черкаської районної державної адміністрації № 132 від 28.04.2007. 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 401402961 від 29.10.2024, будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_23 на підставі договору дарування №903 від 18.03.2005. Житлова площа будинку становить 9,5 кв.м. 
Згідно з висновком про вартість нерухомого майна, проведеного ТОВ «Контакт центр», станом на 27.12.2024 ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає 7 470 000 грн. 
Відповідно до витягу з державного земельного кадастру № НВ-9952389122024 від 01.11.2024, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0470 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2671 га, належить до земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства. Зареєстрована 13.08.2021 на праві приватної власності за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 625986, який видано 27.12.2007 року.
Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 625986, який видано 27.12.2007 року ОСОБА_23 на підставі рішення Свидівоцької сільської ради від 30.03.2007 р. № 9/20.
Відповідно до витягу з державного земельного кадастру № НВ-9952388022024 від 01.11.2024, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0472 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1199 га, належить до земель житлової та громадської забудови, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зареєстрована 01.09.2021 на праві приватної власності.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 401815068 від 31.10.2024, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0472 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 9396 від 14.09.2021.
Згідно з висновком про вартість нерухомого майна, проведеного ТОВ «Контакт центр», станом на 03.02.2025 загальна вартість земельної ділянки з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0472 складає 229 600 грн. 
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 20.11.2014 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_23 зарестрували шлюб 01.10.2014 року, про що виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області складено відповідний актовий запис № 11. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – “ ОСОБА_24 ”.
Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 18.03.2005 року, який посвідчено державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори та зареєстровано у реєстрі за № 903, ОСОБА_25 , яка діяла від імені ОСОБА_26 на підставі довіреності подарувала ОСОБА_23 жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 під літ. А-1, глинобитний, житлова площа 9,5 кв.м. з надвірними спорудами, сараями Б,В та який оцінено в 3456 грн.
Згідно копії витягу КП “ЧООБТІ” про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6805817 від 23.03.2005 року, за ОСОБА_23 зареєстровано право власності на жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .
З копії технічного паспорту на жилий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , який виготовлено 16.03.2004 року, жилий будинок під літ А-1 загальною площею 34.6 кв. м., житлова площа 9,5 кв. м., допоміжна 25.1 кв. .м, сарай під літ. Б та під літ. В, стіни глинобитні, дійсна вартість станом на 03.03.2004 р. складає 3456 грн. 
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175745389 від 31.07.2019 р., за ОСОБА_3 31.07.2019 р. зареєстровано право власності на квартиру по АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину серії 1-979, виданого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. 
Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 10.12.2019 р., який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. та зареєстровано у реєстрі за № 4332, ОСОБА_3 продала квартиру по АДРЕСА_3 ОСОБА_27 за 355 900 грн. 
З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00017496631 від 30.12.2016 р. у актовому записі № 06 про народження ОСОБА_12 30.03.2009 року відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, та батьком зазначено ОСОБА_28 . 
ОСОБА_23 є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 17.08.2006 року.
Відповідачем до відзиву на позовну заяву долучені виписки по картковим рахункам відповідача за період з 18.07.2011 р. по 28.02.2025 р. (а.с. 123-247 т. 1 ), з яких вбачається, що з указаних рахунків здійснювалось придбання товарів у торговій мережі “Епіцентр”, однак із вказаних виписок не вбачається, що саме придбавались будівельні матеріали. 
Також, з виписки по картковому рахунку № НОМЕР_7 , вбачається, що ОСОБА_3 отримувала соціальну допомогу з 13.01.2023 р. по 07.02.2025 року на суму 120 838 грн 80 коп. 
З довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 408868 від 22.07.2009 р. вбачається, що ОСОБА_23 з 22.07.2002 року зареєстрована як фізична особа-підприємець. 
Згідно з інформацією з інтернет-ресурсу You Control від 07.04.2025 року, діяльність ФОП ОСОБА_3 припинена з 15.12.2015 року. 
На підтвердження позовних вимог стороною позивача до відповіді на відзив долучено копію тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_8 від 05.07.2008 року на транспортний засіб Daewoo Lanos 2008 року випуску, де власником зазначено ОСОБА_1 , копію договору оренди об`єкту від 19.10.2024 р., з якого вбачається, що позивач винаймає квартиру по АДРЕСА_6 , копії фотозображень (а.с. 36-47 т.2), з яких не вбачається у який період часу вони виготовлені, та об`єкти за якою саме адресою на них зображені).
Також, до відповіді на відзив стороною позивача долучено копію довіреності від 05.10.2002 року, яку посвідчено приватним нотаріусом Міняйло Іриною Петрівною та зареєстровано у реєстрі за № 3961, відповідно до якої  ОСОБА_23 , яка діє від імені ОСОБА_29 уповноважує ОСОБА_1 керувати та розпоряджатися автомобілем марки Форд Ескорт 1980 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 . 
Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно з пунктом першим – третім частини першої статті 57 Сімейного кодексу України(далі - СК України) особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частин 2, 4 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.
Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частинами 1, 2, 3 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Статтею 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
Особливості оборотоздатності об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості встановлюються законом (ч. 3 ст. 178 ЦК України).
Частиною другою статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
З частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
За змістом частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України).
Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу зробив і Верховний Суд України у постановах від 17 листопада 2021 року у справі № 182/4522/19 (провадження № 61-19065св20), від 16 лютого 2022 року у справі № 495/6053/19 (провадження № 61-1694св21), від 09 березня 2023 року у справі № 127/28862/21 (провадження № 61-9283св22) та ін.
У постанові від 12.04.2023 у справі № 511/2303/19 Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, про те, що оскільки спірний об`єкт незавершеного будівництва збудований за час шлюбу за спільні кошти подружжя та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; будівництво його закінчено й він фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється з вини відповідача; позивачка позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна, є підстави для визнання за позивачкою права на частину спірного об`єкта незавершеного будівництва.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 15.07.2020 у справі №524/10054/16, належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18.
Як вбачається із первісної позовної заяви, так і зі збільшеної позовної заяви, позивач просить суд визнатиавтомобіль Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок з надвірними спорудами (літ. Г-1, загальна площа 105,4 кв.м. житлова площа 82,1 кв.м., літня кухня, сарай, гараж, баня літ. Д, сарай літ. Е, погріб літ. Ж, душова лат. З, альтанка літ. К, навіс літ. Л, вбиральня літ. М, огорожа 1-5, колодязь № 6, вигрібна яма № 7), який незавершений будівництвом літ. Г по АДРЕСА_1 , земельну ділянку під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2671 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0470, земельну ділянку площею 0,1199 га, кадастровий номер 7124986000:04:004:0472, грошові кошти в сумі 20 000 дол США спільним майном подружжя та визнати за кожним із сторін право власності на 1/2 частину вказаного майна. Також, просить суд: 
- у порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину. 
Просить, стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в сумі 142 92 грн як компенсацію вартості частки в спільному майні подружжя, а саме автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 . Зобов`язати ОСОБА_3 повернути йому грошові кошти в сумі 10 000 доларів США як частку в майні подружжя.
При цьому позивач стверджує, що він разом із відповідачем фактично проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з 2001-2002 років і до реєстрації шлюбу 01.10.2014 року, на підтвердження вказаних доводів долучає до позовної заяви докази перебування з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.
Вказані позовні вимоги стороною позивача не були уточнені чи доповнені до початку слухання справи по суті. 
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.
Частиною 1,3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Суд зазначає, що вказуючи у позовній заяві про обставини і факти спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу у вказаний період позивач не заявив вимогу про встановлення факту його проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. При цьому, позивач заявив вимогу про визнання майна спільним майном подружжя, яке набуто у власність до реєстрації шлюбу з відповідачем. Тобто, за відсутності встановленого судом факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави для визнання спільним майном подружжя, майна, яке набуто у вказаний період. 
За вказаних обставин, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає вимоги про визнання майна спільним майном подружжя, яке набуто після укладення сторонами шлюбу, а саме після 01.10.2014 року. 
З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для визнання автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 спільним майном подружжя, оскільки вказаний автомобіль придбано відповідачем 25.11.2013 року. 
Щодо грошових коштів у сумі 20 000 доларів США, які позивач просить визнати спільним майном подружжя та просить зобов`язати відповідача повернути йому 1/2 частину коштів, то вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували існування таких коштів. 
Щодо вимоги позивача про визнання спільним майном подружжя будинку по АДРЕСА_1 , як встановлено судом відповідач набула його у власність за договором дарування. У позовній заяві позивач стверджує, що на місці будинку фактично побудовано новий, та за час спільного проживання його вартість істотно збільшилась за рахунок спільних коштів та зусиль, та те що відповідач навмисно не реєструє право власності на новозбудований будинок. Водночас позивачем не надано суду доказів, коли саме (за час спільного проживання чи перебування у шлюбі) та за рахунок яких виконаних робіт, проведених в який час збільшилась вартість будинку, а лише надає його грошову оцінку станом на 27.12.2024 року. Позивач не надав доказів, що саме він здійснював будівельні роботи, купував будівельні матеріали (квитанції, чеки, платіжні інструкції, акти виконаних робіт). При цьому клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи стороною позивача не було заявлено. 
Щодо позовних вимог у частині визнання спільним майном подружжя земельної ділянки з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0470 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2671 га, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, та на якій знаходиться спірний будинок, то дійсно відомості про право власності на неї за відповідачем зареєстровані у Державному земельному кадастрі 13.08.2021, однак у власність земельну ділянку відповідач набула на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 625986, який видано 27.12.2007 року, тобто до укладення шлюбу з позивачем. 
Оскільки, земельна ділянка з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0472 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 9396 від 14.09.2021 року, право власності на яку зареєстровано за позивачем 14.09.2021 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, вказана вимога позивача підлягає до задоволення, земельна ділянка є спільним майном подружжя, та за кожною із сторін слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги слід задовольнити частково. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Ч. 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку із тим, що суд задовольняє позовну вимогу щодо визнання об`єктом спільної сумісної власності земельної ділянкої з кадастровим номером № 7124986000:04:004:0472 та визначає частки за кожною зі сторін, а вартість вказаної земельної ділянки становить 229 600 грн, тобто позивач сплатив при подачі позову до суду 1148 грн (229 600/100/2=1148) судового збору за вказану позовну вимогу, а відповідач звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи, 1148 грн судового збору слід компенсувати  ОСОБА_1  за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя – задовольнити частково. 
Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,1199 га, кадастровий номер: 7124986000:04:004:0472 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2454631671080), вид цільового призначення –для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 .
Визначити  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 рівні частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1199 га, кадастровий номер: 7124986000:04:004:0472 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2454631671080), вид цільового призначення –для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 .
У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за  ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1199 га, кадастровий номер: 7124986000:04:004:0472 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2454631671080), вид цільового призначення –для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 .
У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за  ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1199 га, кадастровий номер: 7124986000:04:004:0472 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2454631671080), вид цільового призначення –для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Компенсувати  ОСОБА_1  за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір у розмірі 1 148 грн 00 коп. 
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони: 
Позивач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_10 , проживає за адресою АДРЕСА_7 ).
Відповідач:  ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 12 червня 2026 року. 

Суддя:   В.  В.  Морозов