Справа № 364/364/26
Провадження № 2/364/354/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л.С., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в селищі Володарка Київської області цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
до ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ,
про стягнення аліментів, -
встановив:

До Володарського районного суду Київської області 09.04.2026 року звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 11.12.2025 ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище – ОСОБА_4 ) зареєстровала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають спільну дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. 
Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, що і змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Також ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки вона перебуває у декретній відпустці та єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога при народженні дитини , що є недостатнім для її власного проживання та утримання дитини. 
ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки, у розмірі частини від заробітку (доходу), відповідно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів , починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. 

Ухвалою судді Володарського районного суду Київської області від 13.04.2026 відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. 
Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.
04.05.2026 відповідач ОСОБА_2 направив до суду відзив на позовну заяву, яким не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини. Заперечував проти задоволення позовних вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки на даний час він не має реальної можливості додатково утримувати позивача понад обов`язок утримування малолітньої дитини. 
14.05.2026 позивач ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив, посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, працює в ПП Агрофірма «Розволожжя» на посаді слюсаря з ремонту доїльного устаткування та отримує заробітну плату, розмір якої вказує, що він має можливість надавати матеріальну допомогу з приводу її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. 

Крім того, в силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Судом достовірно встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 8). Дитина проживає разом з позивачкою , що стверджено Витягом з реєстру територіальної громади. 
У позовній заяві позивачка вказує, що дитина перебуває на повному її матеріальному утриманні. У добровільному порядку відповідач не надає допомогу на утриманню доньки. 
Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положенням статей 181, 182 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Із п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Приймаючи до уваги те, що дитина проживає разом з позивачкою, домовленості між сторонами щодо її утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання доньки не надає, суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та враховуючи інтереси малолітньої дитини на утримання якої присуджуються аліменти, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки саме такий розмір, з урахуванням всіх обставин справи, є достатнім та відповідає інтересам дитини.
Частиною ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьох років, слід зазначити наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Cпільна дитина позивача та відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки на його утримані та матеріальній підтримці перебуває його мати, яка є пенсіонером та має проблеми із здоров`ям, її пенсія не покриває всіх її потреб, зокрема з урахуванням стану здоров`я, необхідного лікування, придбання медикаментів, побутового забезпечення та сторонньої допомоги. Окрім цього відповідач вказує, що його батько помер, у зв`язку з цим він фактично несе основний сімейний тягар допомоги матері та підтримки сім`ї після смерті батька. Також допомагає матері матеріально щодо утримання його неповнолітнього брата.
Суд критично ставиться до вказаних вище тверджень відповідача, що він не має фінансової можливості щодо сплати аліментів на утримання позивача до досягнення їх спільної дитини трьох річного віку, оскільки відповідач вказує, що його мати отримує пенсію, але не вказує який її розмір, що позбавляє суд можливості з`ясувати чи дійсно мати відповідача має скрутне матеріальне становище. Окрім того, відповідачем до відзиву надано копію Виписки із медичної карти на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої зазначено місце її роботи ТОВ "Розволожжя", посада - тех. працівник (а.с. 28). Відповідно до даної довідки ОСОБА_6 працює, про те доказів доходу (заробітної плати) не надано відповідачем і не можливо встановити матеріальний стан (доходи) окрім пенсії ОСОБА_6 станом на час розгляду справи. 
Окрім того, суд критично ставиться до тверджень відповідача, що його мати та його малолітній брат перебуває на його утриманні, оскільки доказів на підтвердження даного факту він не надав, а сам факт спільного проживання не може підтвердити факт матеріального утримання. 
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.04.2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на особисте утримання в розмірі одну шосту частину заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дня 09.04.2025 і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку. 

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ,  на користь держави, судовий збір у сумі 1331(одна тисяча триста тридцять одна) гривеня 20 копійок: отримувач коштів – отримувач коштів ГУК уКиїв.обл/Володар.сел/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA718999980313101206000010792, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 20.05.2026.

Суддя       О. В. Ткаченко