Справа №463/4547/16-к
Провадження №1-кп/463/7/26

В И Р О К
іменем України

11 червня 2026 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016140040003308 від 28.09. 2016 про обвинувачення:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 07.02.2022 Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.71 КК України, до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
встановив:

23.09.2016 близько 10-30 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою з Особа-1 (матеріали відносно якого виділено та ухвалою Личаківського суду м.Львова від 10.03.2021 закрито у зв`язку із смертю обвинуваченого) перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, знаходячись біля вікна квартири АДРЕСА_3 , з метою убезпечення від викриття сторонніми особами Осиби-1, який в цей час шляхом віджиму пластикового вікна кімнати проник в приміщення зазначеної квартири, яка знаходиться на першому поверсі вказаного будинку, та в котрій проживала ОСОБА_6 , звідки викрав ювелірні вироби, а саме: 2 золоті ланцюжки загальною масою 8 грам, золотий браслет вагою 5 грам та планшет марки «Apple Air2», заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 15 000 грн. 
В судовомузасіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати та призначити мінімальне покарання. В порядку ст.63 Конституції України відмовився від надання пояснень.
Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України – таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб - кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання суд керується наступним. 
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. 
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. 
Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, обставини, що пом`якшують покарання – щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч.3 ст.185 КК України з визначенням остаточного покарання на підставі ст.70 КК України.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, – 

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 
На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, до даного покарання частково приєднати покарання за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 07.02.2022 та остаточно призначити ОСОБА_4 – 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 – тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту – 29.04.2026.
На підставі ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання відбуте ОСОБА_4 за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 07.02.2022 покарання - 2 (два) роки 10 (десять) місяців позбавлення волі з розрахунку день за день.
Речові докази: «СD-R» диск з відеозаписами із камер відео спостереження, квтанцію №ДОН 1890003198 – залишити при матеріалах справи.
Золотий ланцюжок масою 1,5 грам, який згідно з розпискою потерпілої ОСОБА_6 отримано на відповідальне зберігання – вважати повернутим за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:      ОСОБА_1