ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/508/26 Справа № 175/8431/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Дніпро 
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Пищиди М.М.
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В :
У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки . 
В обґрунтування позовних вимог зазначав про те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1233 га з кадастровим номером 1221455400:02:002:0916 за адресою: АДРЕСА_1 . Сусідня земельна ділянка з кадастровим номером 1221455400:02:002:0611, яка має сумісну межу з його земельною ділянкою належить відповідачу. Відповідач використовує частину його земельної ділянки, в добровільному порядку вирішити спір з приводу усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не має можливості, тому позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,1233 га з кадастровим номером 1221455400:02:002:0916 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №101185, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 21 серпня 2000 року за №4970, шляхом відновлення межових знаків та звільнення земельної ділянки.
Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки — відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 31 березня 1980 року, ОСОБА_1 у безстрокове користування надано земельну ділянку площею 1200 м2 (що еквівалентно 0,12 га) АДРЕСА_1 (а.с. 70-72).
Надалі, 21 серпня 2000 року за реєстровим №4970 у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ДП №101185 виданий ОСОБА_3 у тому, що на підставі Рішення виконкому Кіровської селищної ради народних депутатів №148 від 15 грудня 1999 року йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1233 га за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12).
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18 вересня 2023 року земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1201 га присвоєно кадастровий номер - 1221455400:02:002:0916. Технічна документація розроблена 13 вересня 2023 року Дніпропетровською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». Документ, який є підставою для виникнення права - Рішення виконкому Кіровської селищної ради народних депутатів №148 від 15 грудня 1999 року. Документ, що посвідчує право - Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ДП №101185 виданий 21 серпня 2000 року (а.с. 18).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер витягу №350408667 право власності позивача на земельну ділянку площею 0,1201 га з кадастровим номером - 1221455400:02:002:0916 зареєстровано 10 жовтня 2023 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2813068812214. Документ, що поданий для державної реєстрації - Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ДП №101185 виданий 21 серпня 2000 року, видавник – Кіровська селищна рада (а.с. 17).
Відповідно до рішення 32 сесії V скликання Кіровської селищної ради від 30 липня 2010 року №724-32/V «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок», ОСОБА_4 було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 (а.с.108).
Згідно з договором №09/17-1 К від 17 вересня 2010 року ПП НВФ «Укрбудгеопроект» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 (а.с.99-144).
Відповідно Договору купівлі-продажу серії НТА №636964 від 04 січня 2024 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою О.О. – ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1375 га кадастровий номер - 1221455400:02:002:0611за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_5 зареєстровано у визначеному законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер витягу №360912964, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2858368112214. Документ, що поданий для державної реєстрації - Договір купівлі-продажу серії НТА №636964 від 04 січня 2024 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою О.О. (а.с.97-98) .
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач порушив право власності позивача на спірну земельну ділянку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ст. 373 ЦК України).
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ст. 331 ЦК України).
Механізм розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на момент відведення земельної ділянки, було визначено «Порядком розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. №677. Пунктом 9 зазначеного порядку передбачено, проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.
Окрім того, статтею 198 Земельного кодексу України було визначено, що кадастрові зйомки земельних ділянок це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідно до матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 , земельна ділянка відводилась за рахунок земель присадибного фонду не наданих у власність або користування, а фактична площа ділянки становить 0.1375 га; межі земельної ділянки, площею 0.1375 га, було погоджено суміжними землевласниками та землекористувачами, зокрема і з ОСОБА_3 , що додатково підтверджуєтеся листом голови Кіровської селищної ради №616 від 09 жовтня 2013 року, стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 було складено протокол узгоджувальної комісії та акцентовану увагу на те, що  ОСОБА_1 особисто було підписано акт встановлення меж на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1  (а.с. 55 оборот).
Виконавець проекту землеустрою ПП НВФ «Укрбудгеопроект» отримав необхідні погодження.
Рішенням 3 сесії VI скликання Кіровської селищної ради від 12 січня 2011 року №41-3/VІ «Про передачу земельної ділянки у власність», ОСОБА_4 було передано у власність земельну ділянку по АДРЕСА_2 .
Згідно з позначкою про визначення кадастрового номера земельної ділянки, 10 лютого 2012 року було визначено кадастровий номер земельної ділянки по АДРЕСА_2 та в подальшому підготовлено та зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку.
Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно з частинами 9 та 10 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї, а державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Відповідно до статті 186 Земельного кодексу, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у разі передачі земельної ділянки у власність та користування, на підставі такої документації, затверджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування рішенням таких органів, в інших випадках власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, землекористувачем. Тобто, відповідно до чинного законодавства, земельна ділянка позивача була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи зазначене, затверджуючи технічну документацію та провівши Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав, позивач встановив та погодився з розміром, конфігурацією та межами своєї земельної ділянки.
Таким чином, ОСОБА_2 є законним власником земельної ділянки за кадастровим номером: 1221455400:02:002:0611. Дана земельна ділянка була сформована як об`єкт цивільних прав у розумінні до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, при формуванні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, було визначено її площа, конфігурація та межі, з якими погодився і ОСОБА_3 , шляхом підписання Акту встановлення зовнішніх межових знаків земельної ділянки в натурі від 12 жовтня 2010 року.
Доказів того, що зміщення меж земельної ділянки з кадастровим номером 1221455400:02:002:0916 відбулося саме внаслідок неправомірний дій відповідача суду не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.
Позивачем не ставилося питання стосовно призначення земельної експертизи для встановлення факту використання відповідачем частини спірної земельної ділянки.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,- 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.
Вступна та резолютивна частини проголошені 13 травня 2026 року.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року. Судді: