Справа № 503/540/26
Провадження № 2-а/503/9/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Сердюка Б.С.,
за участю секретаря судового засідання Клемпуш Ю.В.,
позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Дмитрієнко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: сержант поліції СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кошуцький Дмитро Васильович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6942425 від 31 березня 2026 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31 березня 2026 року о 19 годині 35 хвилин він керував автомобілем марки "Volkswagen Golf" державний номер НОМЕР_1 по вул. Грушевського в м. Кодима та був зупинений сержантом поліції СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 м. Кодима Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кошуцьким Дмитром Васильовичем. Інспектор виніс постанову серії ЕНА № 6942425 від 31 березня 2026 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та наклав штраф у розмірі 340 грн., мотивуючи це тим, що у транспортному засобі не горів задній правий габаритний вогонь.
Позивач вважає зазначену постанову незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню, оскільки інспектор не оголосив про початок розгляду справи, не роз`яснив йому права, передбачені статтею 268 КУпАП та ст. 63 Конституції не надав можливості надати докази, клопотання або скористатися правовою допомогою. Справу було розглянуто на місці зупинки без належного процесуального оформлення, чим порушено вимоги ст. 278 - 279 КУпАП. Зупинивши автомобіль, інспектор не перевірив належним чином, чи є несправність результатом дій, які можна усунути на місці. В даній ситуації перегоріла лампочка яку він міг замінити за 2 хвилини. Відповідно до Правил дорожнього руху України, у разі несправностей, з якими заборонено експлуатацію, водій повинен вжити заходів для їх усунення на місці, а якщо не можливо - рухатися до місця ремонту. Також зазначає, що інспектор не надав йому реальної можливості усунути порушення на місці, відмовився чекати, поки він замінить лампочку, мотивуючи тим що в законі пройшли зміни і дане правопорушення не можна усунути на місці чим увів позивача в оману та чим порушив його право на захист та усунення несправності на місці. Вважає, що інспектор неправильно зазначив в постанові час зупинки транспортного засобу, вказуючи, що дана подія відбувалася за хорошої видимості в світлий час доби, тому непрацюючий габарит не впливав на безпеку руху. Крім того, несправність виникла раптово під час руху. Коли інспектор сказав, що позивачу потрібно розписатися в постанові, він відмовився так, як не зрозумів, що був розгляд справи, далі інспектор сів в машину і поїхав нічого не роз`яснивши.
Ухвалою від 20 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 24 квітня 2026 року об 11:00 годині та визначено відповідачу строк для подання відзиву до 24 квітня 2026 року.
Ухвалою від 24 квітня 2026 року відповідачу продовжено строк для подання відзиву до 08 травня 2026 року.
01 травня 2026 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву.
У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що Головне управління Національної поліції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, постановою у справі про адміністративне правопорушення, відеозаписом події, рапортами поліцейських.
Вказує, що 31 березня 2026 року о 19 годині 35 хвилин у м. Кодима Подільського району Одеської області по вул. Грушевського під час несення служби поліцейськими було виявлено транспортний засіб марки "Volkswagen Golf", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", під керуванням ОСОБА_1 , у якого під час руху не працював задній правий габаритний ліхтар.
Зазначена обставина була виявлена поліцейськими безпосередньо під час руху транспортного засобу та зафіксована на відеозаписі.
Відеозапис починається з руху службового автомобіля поліції, попереду якого рухається автомобіль позивача. На відеозаписі зафіксовано, що під час руху вказаного автомобіля задній правий габаритний ліхтар не працює.
Зупинка транспортного засобу позивача була здійснена на законних підставах, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а також через наявність очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
У даному випадку підставою для зупинки транспортного засобу стало візуальне виявлення під час руху несправності зовнішнього світлового приладу непрацюючого заднього правого габаритного ліхтаря. Після зупинки транспортного засобу поліцейський представився позивачу та повідомив конкретну причину зупинки, а саме несправність зовнішнього світлового приладу. У подальшому позивач вийшов з автомобіля та особисто переконався у тому, що задній правий габаритний ліхтар транспортного засобу не працює. Отже, позивач був обізнаний із суттю виявленого правопорушення, розумів причину зупинки транспортного засобу та не був позбавлений можливості надати пояснення щодо виявленої несправності.
Також зазначає, що на відеозаписі зафіксовано, що позивач просив дозволити йому доїхати додому та не притягати його до адміністративної відповідальності. Такі обставини додатково підтверджують, що позивач розумів суть пред`явленого йому порушення, усвідомлював, що підставою для винесення постанови є саме рух транспортного засобу з непрацюючим заднім правим габаритним ліхтарем, та фактично обговорював із поліцейськими обставини виявленої несправності.
Вказує, що посилання позивача на можливість обмежитися попередженням не свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.
З огляду на те, що правопорушення було вчинено у темну пору доби, стосувалося несправності заднього габаритного ліхтаря та безпосередньо впливало на безпеку дорожнього руху, підстави вважати таке порушення малозначним були відсутні.
Під час спілкування позивачу було роз`яснено право на оскарження постанови до суду протягом десяти днів, а також надано можливість ознайомитися зі змістом частини першої статті 121 КУпАП, на підставі якої його притягнуто до адміністративної відповідальності.
У зв`язку з відмовою позивача від підписання протоколу та від отримання його копії, поліцейськими було повідомлено позивача, що копію постанови буде надіслано поштою на його адресу.
Посилаючись на зазначені обставини вважає, що твердження позивача про те, що він не був обізнаний із суттю правопорушення, не мав можливості надати пояснення, не знав порядку оскарження постанови або що справа фактично не розглядалася, не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються матеріалами, наданими відповідачем.
Відповідно до частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 31.6(б) Правил дорожнього руху України забороняється подальший рух транспортних засобів якщо у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця.
Представник вказує, що подія мала місце 31 березня 2026 року близько 19 години 35 хвилин. Відомості щодо часу заходу сонця 31 березня 2026 року, отримані з відкритих джерел, свідчать, що захід сонця відбувся до моменту виявлення правопорушення, а саме близько 19 години 24 хвилини. Тобто, станом на 19 годину 35 хвилин подія відбувалася у темну пору доби у розумінні пункту 1.10 Правил дорожнього руху України.
Твердження позивача про те, що подія відбувалася у світлу пору доби, не відповідає нормативному визначенню темної пори доби та фактичним обставинам справи. Крім того, відеозапис події додатково підтверджує умови недостатнього природного освітлення на момент зупинки транспортного засобу.
Вважає, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у темну пору доби за наявності несправності зовнішнього світлового приладу, з якою подальший рух транспортного засобу заборонено Правилами дорожнього руху.
Доводи позивача про те, що несправність нібито могла бути усунута на місці, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП, у даному випадку полягає не у відмові водія від подальшого ремонту транспортного засобу, а у факті керування транспортним засобом у темну пору доби з несправним зовнішнім світловим приладом.
Тобто, на момент виявлення правопорушення позивач керував транспортним засобом у темну пору доби з непрацюючим заднім правим габаритним ліхтарем. Саме цей факт утворює об`єктивну сторону правопорушення.
Таким чином, сержант поліції Кошуцький Д.В. був уповноваженою посадовою особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови за частиною першою статті 121 КУпАП. Тобто, оскаржувана постанова прийнята уповноваженою посадовою особою поліції, у межах наданої законом компетенції, за наявності фактичних і правових підстав, із дотриманням вимог КУпАП.
Також представник відповідача зазначає, що сама по собі незгода позивача з винесенням постанови не свідчить про порушення його процесуальних прав та не є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, з наданих позивачем пояснень вбачається лише його незгода з притягненням до адміністративної відповідальності, однак не спростовується сам факт руху автомобіля з непрацюючим заднім правим габаритним ліхтарем.
За наведених обставин, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
04 травня 2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив та 11 травня 2026 року від представника відповідача надійшли письмові заперечення.
Ураховуючи, що згідно ч. 1 ст. 269 КАС України у справі даної категорії (ст. 286 КАС України) заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив), суд не бере до уваги подані до суду відповідь на відзив та заперечення, оскільки їх подання не передбачене законодавством.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Додатково зазначив, що вважає відеозапис, який доданий до протоколу, таким, що піддавався монтажу, не є безперервним та не повним. Також вказав, що він керував транспортним засобом за наявності достатнього природнього освітлення, а тому непрацюючий габаритний вогонь не впливав на безпеку руху.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просила суд у задоволенні позову відмовити.
Третя особа в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Статтею 8 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція діє виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У ст. 62 ЗУ "Про Національну поліцію" закріплено гарантії професійної діяльності поліцейського, а саме: поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Положеннями ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у тому числі, у порушенні Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зазначені норми права надають уповноваженим працівникам підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання, право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення зокрема за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121 КУпАП, шляхом винесення постанови, без складання відповідного протоколу.
У відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
З матеріалів справи встановлено, що постановою серії ЕНА №6942425 від 31 березня 2026 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно вказаної постанови 31 березня 2026 року о 19 годині 35 хвилин ОСОБА_1 по вул. Грушевського в м. Кодима керував транспортним засобом "Volkswagen Golf" державний знак НОМЕР_2 , у якого не горів правий габаритний вогонь в темну пору доби. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.6(б) Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, відповідачем додано до відзиву відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського (бодікамери), за допомогою якого здійснювалось фіксування порушення Правил дорожнього руху та про який зазначено в постанові.
Щодо посилань позивача на недопустимість та неналежність відеозапису, як доказу, що міститься в матеріалах справи, оскільки на його думку відеозапис не є безперервним та не повним, суд зазначає наступне.
Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключного національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.
Національний припис ст. 251 КУпАП встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі "будь-які фактичні дані". Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
Посилання позивача на те, що відеозапис, що міститься у матеріалах справи не є безперервним суд відхиляє, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності для встановлення істини у справі.
На вказаному відеозаписі чітко зафіксовано, що транспортний засіб "Volkswagen Golf", в умовах недостатнього освітлення, рухався з непрацюючим правим габаритним вогнем.
Працівник поліції, у межах повноважень, визначених Законом України "Про Національну поліцію", правомірно зупинив транспортний засіб у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху та здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, вказавши, що відносно позивача буде складена відповідна постанова. Також позивачу було роз`яснено строки сплати штрафу та наслідки порушення строків його сплати, наслідки повторного вчинення правопорушення протягом року, а також право на оскарження постанови, яким і скористався позивач.
З дослідженого судом відеозапису також убачається, що під час спілкування з поліцейськими позивач не заперечував наявність технічної несправності транспортного засобу на момент його зупинки, однак зазначав, що на момент початку руху, габаритні вогні працювали, хоча на підтвердження цього жодних доказів не надав. Просив працівників поліції дозволити йому усунути несправність на місці зупинки та продовжити рух, проти чого працівники поліції не заперечували, додатково роз`яснивши позивачу, що порушення за яке він притягається до відповідальності полягає у тому, що він керував транспортним засобом з несправністю, яка забороняє рух транспортного засобу, а не у зв`язку з неможливістю усунення несправності на місці зупинки та продовження руху. Жодні клопотання та зауваження, які б могли призвести до іншого вирішення справи та не були враховані працівниками поліції, позивачем не заявлялись.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до статті 53 Закону України "Про дорожній рух" юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Положеннями пунктів 2.3(а, б) Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 31.6(б) Правил дорожнього руху України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
У статті 9 КУпАП наведено визначення, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, сам факт керування транспортним засобом у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості з непрацюючим заднім габаритним ліхтарем свідчить про порушення позивачем прямих імперативних вимог Правил дорожнього руху України, згідно яких він був зобов`язаний, серед іншого, стежити за технічним станом транспортного засобу під час руху, однак не стежив, чим допустив, у розумінні вимог ст. 9 КУпАП, бездіяльність. Вказане порушення є суспільно небезпечним, оскільки у темну пору доби габаритні ліхтарі забезпечують ідентифікацію транспортного засобу іншими учасниками дорожнього руху, дозволяють правильно оцінити відстань до нього та запобігти дорожньо-транспортним пригодам.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позивач, в межах заявленої підстави позову, не довів протиправності оскаржуваної постанови серії ЕНА №6942425 від 31 березня 2026 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, у зв`язку з порушенням позивачем п. 31.6(б) Правил дорожнього руху України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 3, 9, 10, 11, 242, 246 КАС України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: сержант поліції СРПП відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кошуцький Дмитро Васильович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області, код ЄДРПОУ 40108740, місцезнаходження: вул. Єврейська, буд. 12, м. Одеса, 65014.
Третя особа: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя         Б.С. Сердюк