ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року справа №360/2115/19 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Меламеда Вадима Борисовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі № 360/2115/19 (головуючий суддя І інстанції – Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року, позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо зобов`язання провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 залишено без розгляду через пропуск строку звернення до суду.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 13 грудня 2018 року № 2171/07/2018 про відмову в поновлені пенсії ОСОБА_1 за заявою від 11 травня 2017 року.
Зобов`язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 17 серпня 2017 року відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Постановою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року скасовано, справу № 360/2115/19 направлено до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в частині позовних вимог за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, зокрема, зобов`язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
05 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про:
- заміну УПФУ в м. Сєвєродонецьку його правонаступником – ГУ ПФУ в Луганській області, 
- встановлення судового контролю за виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року та зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській області подати у десятиденний строк до суду звіт про виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 360/2115/19.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року замінено відповідача у справі № 360/2115/19 з УПФУ в м. Сєвєродонецьку на правонаступника – ГУ ПФУ в Луганській області.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати донарахованої за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року пенсії в сумі 13 540,71 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року скасовано в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2115/19.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 360/2115/19.
Попереджено начальника ГУ ПФУ в Луганській області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
В іншій частині ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року залишено без змін.
17 березня 2026 року ГУ ПФУ в Луганській області надало до суду звіт від 16 березня 2026 року № 1200-0902-7/6576 про виконання рішення суду від 08.10.2020.
В звіті зазначено, що у червні 2020 року ОСОБА_1 виплачено заборгованість з пенсії, нарахованої на виконання рішення від 13 червня 2019 року у справі № 360/2115/19, за період з 17 серпня 2017 року по 28 лютого 2020 року в сумі 50 224,40 грн.
На виконання рішень суду від 13 червня 2019 року у справі № 360/2115/19 та від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 УПФУ в м. Сєвєродонецьку поновлено ОСОБА_1 нарахування пенсії з 07 жовтня 2009 року. Сума заборгованості за період з 07 жовтня 2009 року по 31 березня 2021 року склала 178 158,01 грн.
Заборгованість з нарахованої пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 31 січня 2021 року в сумі 178 158,01 грн, з урахуванням виплаченої в червні 2020 року пенсії за період з 17 серпня 2017 року по 31 травня 2020 року в сумі 50 224,40 грн, 11 листопада 2021 року включено до Реєстру судових рішень, реєстраційний номер С1933579.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 виплачено заборгованість з пенсії, нараховану на виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19, в сумі 37 265,72 грн (з урахуванням норм статті 46 Закону № 1058 та поточну пенсію за квітень 2021 року в розмірі 2966,43 грн.
З 01 квітня 2021 року по 30 червня 2023 року ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась пенсія в повному розмірі, заборгованість за цей період відсутня.
З травня 2021 року по червень 2023 року ОСОБА_1 щомісяця разом із поточною пенсією за відповідний місяць виплачувалась заборгованість, нарахована на виконання рішення у справі № 360/2115/19, в сумі 2966,43 грн.
Загальна сума виплаченої заборгованості з пенсії, нарахованої на виконання рішень суду від 13 червня 2019 року у справі № 360/2115/19 та від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19, складає 164 617,30 грн.
Останнім місяцем нарахування пенсії ОСОБА_1 є червень 2023 року, у якому до виплати на основну відомість нараховано пенсію за червень 2023 року в сумі 3166,43 грн та на додаткову відомість - заборгованість, нараховану на виконання рішення у справі № 360/2115/19, в сумі 2966,43 грн, всього в червні 2023 року ОСОБА_1 виплачено 6132,86 грн.
Невиплата залишку заборгованості, нарахованої на виконання рішень суду у справі № 360/2115/19, обумовлена припиненням виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2023 року відповідно до п. 4 ч.1 ст. 49 Закону № 1058 (неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд), на підставі листа АТ “Державний Ощадний банк України” від 13 липня 2023 року № 110.14-20/35380/2023/БТ, яким надано інформацію за період з 01 липня 2022 року по 30 червня 2023 року (соціальна пенсія) по клієнтам, за рахунками яких суми пенсій та грошової допомоги одержуються за довіреністю більше як один рік або не одержуються більше як один рік, у тому числі щодо позивача, номер поточного рахунку - НОМЕР_1 .
Дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 липня 2023 року у судовому порядку позивачем не оскаржені.
До теперішнього часу виплата пенсії ОСОБА_1 не поновлена. Виплату пенсії ОСОБА_1 можливо поновити у разі подання нею заяви про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках відповідно до п.10 Постанови № 1596 та проходження ідентифікації, враховуючи норми статті 47-1 Закону № 1058.
За рішенням суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 невиплаченою ОСОБА_1 залишається пенсія в сумі 13 540,71 грн (сума заборгованості за період з 07 жовтня 2009 року по 31 березня 2021 року) (178 158,01 грн (загальна сума заборгованості) – 164 617,30 грн (виплачена сума заборгованості) = 13 540,71 грн).
Крім того, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2025 року у справі № 360/1565/24, що набрало законної сили 09 жовтня 2025 року, відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Луганській області про зобов`язання відповідача здійснювати виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , у тому числі суму недоотриманої пенсії з 01 липня 2023 року, з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у АТ “Ощадбанк” - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд та не поданням позивачем заяви про поновлення виплати раніше призначеної пенсії. 
Також сума заборгованості за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року в розмірі 13 540,71 грн, в зв`язку зі зміною способу і порядку виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 на стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 зазначеної заборгованості, - підлягає виконанню шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України.
На підтвердження обставин, зазначених у звіті, ГУ ПФУ в Луганській області надало: довідки від 11.09.2023 № 3710/05-16 щодо виплати заборгованості з пенсії на виконання рішення у справі № 360/2115/19; листа АТ “Державний Ощадний банк України” від 13.07.2023 № 110.14- 20/35380/2023/БТ; запиту ОСОБА_2 від 05.09.2023 № 7683; листа від 12.09.2023 № 1200-0202-8/18011; звернення від 21.06.2024 ВЕБ-12001-Ф-С-24-105906 з додатками; листа від 18.07.2024 № 4888-4360/Ж-02/8-1200/24; листа ГУПФУ в місті Києві від 20.12.2024 № 2600-1101-9/243260 з додатком; листа від 20.01.2025 № 1200-0202-8/1858; заяви про поновлення виплати пенсії за віком від 02.03.2025; листа від 14.03.2025 № 1200-0210-8/6473; звернення від 12.05.2025; листа від 26.05.2025 № 1200-0202-8/13094; звернення від 01.08.2025; листа від 29.08.2025 № 7962-7840/Ж-02/8-1200/25; звернення від 14.10.2025; листа від 04.11.2025 № 10929-11159/Ж-02/8-1200/25; звернення від 10.11.2025; листа від 24.11.2025 № 12310-13303/Ж-02/8-1200/25; звернення ВЕБ-12001-Ф-С-25-298733 від 26.11.2025; рішення від 26.11.2025 про невстановлення особи; листа від 27.11.2025 № 1300-5309-9/160549 до ВІО; листа від 17.12.2025 № 1200-0201-8/38811; листа від 24.11.2025 № 14681-14758/М-02/8-1200/25; скріншота з ІКІС ПФУ Реєстр судових рішень; скріншота з ІКІС ПФУ ППВП та ЕПС.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 16 березня 2026 року № 1200-0902-7/6576, який надійшов до суду 17 березня 2026 року, про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19.
Припинено судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19, встановлений постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою відмовити в прийнятті звіту та встановити відповідачу новий строк для подання звіту, накласти на керівника пенсійного органу штраф.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для прийняття звіту відповідача та припинення судового контролю за виконанням рішення суду. При цьому суд фактично звів виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.10.2020, яким відповідача було зобов`язано провести поновлення та виплату пенсії позивачу за період з 07.10.2009 по 16.08.2017, а також здійснювати подальшу виплату пенсії, до виплати з Державного бюджету України залишку заборгованості у розмірі 13 540,71 грн.
Ухвала про прийняття звіту постановлена судом першої інстанції без дослідження фактичних виплат, без здійснення розрахунку заборгованості пенсії за 16-річний період (розрахунку що не був предметом первісного судового рішення).
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, зокрема, зобов`язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішення набрало законної сили 16 лютого 2021 року.
05 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду з заявою про:
- заміну УПФУ в м. Сєвєродонецьку його правонаступником – ГУПФУ в Луганській області, 
- встановлення судового контролю за виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року та зобов`язання ГУПФУ в Луганській області подати у десятиденний строк до суду звіт про виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 360/2115/19.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року замінено відповідача у справі № 360/2115/19 з УПФУ в м. Сєвєродонецьку на правонаступника - ГУПФУ в Луганській області.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року шляхом стягнення з ГУПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати донарахованої за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року пенсії в сумі 13540,71 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року скасовано в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2115/19.
Зокрема, зобов`язано ГУПФУ в Луганській області протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 360/2115/19.
В іншій частині ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року залишено без змін.
17 березня 2026 року ГУПФУ в Луганській області надало до суду звіт про виконання рішення суду від 08.10.2020.
В звіті, зокрема, зазначено, що на виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 УПФУ в м. Сєвєродонецьку ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 07 жовтня 2009 року. 
За рішенням суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 невиплаченою ОСОБА_1 залишається пенсія в сумі 13 540,71 грн.
Щодо суми заборгованості пенсії за період з 07.10.2009 по 16.08.2017 в розмірі 13 540,71 грн, - ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.11.2025, змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року на стягнення з ГУПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 вказаної суми заборгованості. Тому в цій частині рішення підлягає виконанню Державною казначейською службою України.
ГУ ПФУ в Луганській області, разом зі звітом надано підтверджуючі документи.
Суд першої інстанції, приймаючи звіт про виконання рішення суду, виходив з того, що відповідачем рішення суду від 08.10.2020 у справі № 360/2115/19 в зобов`язальній частині виконано повністю. Зміна, в подальшому, способу виконання рішення суду на стягнення з суб`єкта владних повноважень заборгованості зумовлює подальше примусове виконання судового рішення не відповідача у справі (територіальний орган системи ПФУ), а відповідного суб`єкта владних повноважень системи Державної казначейської служби України. Отже наявні підстави для припинення судового контролю відносно ГУ ПФУ в Луганській області.
Оцінка суду.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.
Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.
В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.
Відповідно до статті 381-1 КАС України, яка набрала чинності з 19.12.2024 згідно з Законом № 4094, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 383-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Як визначено частиною другою статті 383-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Відповідно до частини одинадцятої статті 383-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Як свідчать матеріали справи, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 визначено обов`язок УПФУ в м. Сєвєродонецьку поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року замінено відповідача у справі № 360/2115/19 з УПФУ в м. Сєвєродонецьку на правонаступника – ГУ ПФУ в Луганській області.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення суду від 08 жовтня 2020 року шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати донарахованої за період з 07 жовтня 2009 року по 16 серпня 2017 року пенсії в сумі 13 540,71 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року скасовано в частині відмови у задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/2115/19.
В цій частині зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року по справі № 360/2115/19.
В частині зміни способу і порядку виконання рішення суду від 08.10.2020 року ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року залишено без змін.
На виконання зобов`язальної частини рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 відповідач відновив позивачу виплату пенсії з 07 жовтня 2009 року.
Таким чином, ГУ ПФУ в Луганській області виконало рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19 в частині поновлення виплати пенсії позивачу з 07 жовтня 2009 року.
Отже, рішення суду від 08.10.2020 у справі № 360/2115/19 залишилося невиконаним в частині виплати позивачу заборгованості по пенсії за період з 07.10.2009 по 16.08.2017 в розмірі 13 540,71 грн.
Проте, ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року рішення суду від 08.10.2020 змінено шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Луганській області на користь позивача заборгованості по пенсії за період з 07.10.2009 по 16.08.2017 в розмірі 13 540,71 грн.
В цій частині ухвала Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року залишена без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року, та набрала законної сили.
Відповідно до статті 7 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон № 4901) виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження” з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Згідно зі статтею 3 Закону № 4901 держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.
Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.
Разом із заявою, стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45) (далі Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до частин другої та четвертої статті 6 Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі – Закон № 1404) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ (…) виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.
Таким чином, подальше виконання рішення суду від 08.10.2020 у справі № 360/2115/19 щодо стягнення на користь позивача заборгованості з виплати пенсійних виплат у загальній сумі 13540,71 грн. врегульовано приписами Закону № 4901 та Порядку № 845 та покладено на органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, шляхом безспірного списання таких коштів з рахунків пенсійного органу, тобто, у спосіб та в порядку, які перебувають поза межами контролю пенсійного органу- відповідача та не залежать від його дій або бездіяльності.
Суд зазначає, що нормативно-правовими актами не визначено обов`язок пенсійному органу щодо ведення обліку рішень про стягнення коштів у відповідних реєстрах, надсилання органам казначейства виконавчих листів за такими рішеннями.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про виконання рішення суду від 08.10.2020 у справі № 360/2115/19 та припинення судового контролю за виконанням рішення суду від 08 жовтня 2020 року у справі № 360/2115/19, встановлений постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року.
Суд не приймає доводи апелянта про не надання доказів правильності розрахунку заборгованості в сумі 13 540,71 грн, оскільки в межах розгляду питання встановлення судового контролю за виконанням рішення від 08.10.2020 у справі № 360/2115/19 суд враховує наявність ухвали суду від 14 листопада 2025 року про зміну способу і порядку виконання рішення від 08.10.2020, яка набрала законної сили і в якій визначена зазначена сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ГУ ПФУ в Луганській області на користь позивача.
Щодо вимог апелянта про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області суд зазначає наступне.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина – до Державного бюджету України.
Водночас за правилами, передбаченими абзацом 2 частини п`ятої статті 382-3 КАС України, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Також відповідно до положень частини десятої, одинадцятої статті 382-3 КАС України у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Верховний Суд в постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 та в ухвалі від 04 жовтня 2022 року у справі № 200/3958/19-а виснував, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. 
Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. 
Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. 
Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.
Отже, підставою для накладення штрафу є саме достовірно встановлене судом в ході судового засідання порушення законності та правопорядку, та лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому, визначальною ознакою є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Наданий відповідачем звіт свідчить, що відповідачем вжито реальні дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі № 360/2119/19.
Таким чином, з поданням відповідачем до суду звіту про виконання судового рішення та наявністю у матеріалах справи доказів про вжиття відповідачем дій, спрямованих на виконання рішення суду, відсутні підстави для накладення штрафу на керівника відповідача - суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, оскільки в діях керівника ГУ ПФУ відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Меламеда Вадима Борисовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі № 360/2115/19 – залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі № 360/2115/19 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 18 травня 2026 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 18 травня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв