ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" травня 2026 р. Справа№ 910/16246/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Козир Т.П.
суддів: Ходаківської І.П. 
Ткаченка Б.О. 

за участі секретаря Вага В.В.
та за участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 (повна ухвала складена 10.03.2026) (про призначення судової економічної експертизи)
у справі №910/16246/18 
за заявою ліквідатора ПрАТ "Спільне українсько - казахстансько - російське підприємство з виробництва ядерного палива" арбітражного керуючого Лошакова Дмитра Сергійовича
до 1. ОСОБА_2 
2. ОСОБА_3 
3. ОСОБА_4 
4. ОСОБА_5 
про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства 

у справі №910/16246/18 (суддя Івченко А.М.) 
за заявою ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 
до ПрАТ "Спільне українсько - казахстансько - російське підприємство з виробництва ядерного палива" 
про банкрутство,

УСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2026 року суд задовольнив клопотання про призначення судово-економічної експертизи, проведення якої доручив експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та виніс на вирішення судових експертів питання щодо ряду договорів поставки, укладених позивачем, а також зупинив провадження у справі до отримання висновків експертів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, ліквідатор позивача - арбітражний керуючий Лошаков Дмитро Сергійович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про призначення судової експертизи, а справу направити для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено порядок призначення у справі судової експертизи, оскільки поставлені судом експерту питання мають на меті отримати відповідь щодо доцільності укладення боржником АТ "СП УКРТВЗ" відповідних правочинів, однак питання доцільності укладення господарських договорів знаходиться поза межами компетенції судового експерта, оскільки ризик економічної недоцільності (невигідності) укладення будь-якого правочину несе господарське товариство, яке здійснює підприємницьку діяльність, та має піклуватися про отримання прибутку від вчинення певних господарських операцій, враховувати наявні та прогнозовані ринкові умови, та прораховувати імовірні ризики понесення втрат, тобто діяти на власний ризик; не відноситься до завдань судової економічної експертизи та виходить за межі спеціальних знань і компетенції судового експерта-економіста питання встановлення причинно-наслідкового зв`язку між фактом укладення та виконанням певного правочину та подальшою неплатоспроможністю боржника, а встановлення фактичних обставин, зокрема, щодо перевірки доказів, наданих арбітражним керуючим, є повноваженням суду, яке не може бути передано на іншу особу (експерта), оскільки не потребує спеціальних знань, умінь та навичок; заявляючи клопотання про призначення експертизи від 18.02.2026, відповідач 3 не наводить жодних мотивів та пояснень щодо неможливості надання експертного висновку, як доказу, у строки, встановлені ГПК України для подання доказів, тобто, разом з поданням заперечень (відзиву) від 15.07.2025.

Відповідач 3 у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що скаржник помилково стверджує, що поставлені на вирішення експертизи питання є виключно правовими і відповідають Науково-практичним рекомендаціям; висновок експерта є необхідним, оскільки наявні у справі докази є суперечливими, а їх оцінка потребує спеціальних знань; скаржник стверджує, що він вже надав суду всі докази (аналіз фінансового стану, висновки про невигідність договорів тощо), проте ці докази підготовлені самим ліквідатором, а відповідачі категорично не погоджуються з такою оцінкою, вважаючи договори звичайними господарськими операціями; доводи заявника про те, що «експертиза призначається лише за відсутності інших доказів», є хибним тлумаченням закону; посилання Скаржника на затягування процесу є безпідставним, оскільки експертиза призначена для правильного вирішення спору по суті.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та рекомендованими поштовими відправленнями, які направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідачів.
У судове засідання з`явились: ліквідатор позивача - арбітражний керуючий Лошаков Д.С., представник відповідача 3 - Романченко О.О. (за ордером), представник АТ "Енергоатом" (кредитор банкрута) - Мицько Н.М. (сампредставництво). 
Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників справи.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив її задовольнити. 
Представник відповідача 3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. 

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 за заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" було відкрито провадження у справі № 910/16246/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" (далі - АТ "СП УКРТВЗ"); визнано грошові вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" у розмірі 148552931,25грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 28.04.2021; введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" з 28.04.2021; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козаченко Т.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.07.2013 № 1269); встановлено розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Козаченко Т.А. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання нею повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявниками на депозитний рахунок господарського суду; зобов`язано розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 07.06.2021 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника; зобов`язано розпорядника майна боржника у строк до 28.06.2021 організувати та провести інвентаризацію майна боржника; оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" у встановленому законодавством порядку; заборонено боржнику та власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації боржника, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; призначено попереднє засідання суду у справі на 30.06.21.
Постановою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 припинено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" (04071, м. Київ, Подільський район, вулиця Костянтинівська, будинок 31; ідентифікаційний код: 31725693); припинено повноваження розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" арбітражного керуючого Козаченко Т.А.; визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" (04071, м. Київ, Подільський район, вулиця Костянтинівська, будинок 31; ідентифікаційний код: 31725693); відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-казахстансько-російське підприємство з виробництва ядерного палива" (04071, м. Київ, Подільський район, вулиця Костянтинівська, будинок 31; ідентифікаційний код: 31725693) арбітражного керуючого Козаченко Т.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.07.2013 № 1269); підприємницьку діяльність банкрута завершено; строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 22.06.2022; припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом у встановленому порядку; припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 22.06.2022; зобов`язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 22.06.2023. З дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; зобов`язано районну в м. Києві державну адміністрацію, відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців за місцезнаходженням боржника, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запис про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та відомості про ліквідатора банкрута.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2023 клопотання ліквідатора банкрута про призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора та заяву ліквідатора банкрута про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора задоволено; відсторонено арбітражного керуючого Козаченко Т.А. від виконання повноважень ліквідатора банкрута у справі № 910/16246/18; призначено ліквідатором банкрута у справі № 910/16246/18 арбітражного керуючого Лошакова Дмитра Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1270 від 01.07.2013); зобов`язано ліквідатора банкрута здійснити заходи в ліквідаційній процедурі відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора; зобов`язано районну в м. Києві державну адміністрацію, відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців за місцезнаходженням боржника, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відомості про ліквідатора банкрута; зобов`язано арбітражного керуючого Козаченко Т.А. передати ліквідатору банкрута протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали бухгалтерську та всю іншу документацію Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько - казахстансько - російське підприємство з виробництва ядерного палива", печатки і штампи, матеріальні та всі інші цінності.
13.06.2024 ліквідатор банкрута подав до Господарського суду міста Києва Звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності в якому зазначено, що за результатами цього аналізу в діях колишнього керівництва боржника та його посадових осіб, які мали право вчиняти дії від імені товариства, ліквідатором встановлено всі економічні ознаки дій з доведення до банкрутства. 
21.06.2024 ліквідатор банкрута подав до Господарського суду міста Києва Заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, у якій просить покласти вказану відповідальність на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та стягнути з них солідарно на користь позивача 147616356,25грн.
Заява мотивована тим, що у період з 08.04.2016 по 26.12.2016 (в період, протягом якого було встановлено стійку, хронічну та прогресуючу неплатоспроможність боржника) АТ "СП УКРТВЗ" уклало ряд договорів поставки, а саме: 
- Договір поставки №19/20 від 19.07.2016 укладений між АТ "СП УКРТВЗ" та ПП "КАПРИЗОН" (код ЄДРПОУ 40317172) підписаний заступником генерального директора Захаровим Іваном Федоровичем;
- Договір поставки № 20/21 від 21.07.2016 укладений між АТ "СП УКРТВЗ" та ТОВ "Керент" (код ЄДРПОУ 39739441) підписаний заступником генерального директора Захаровим Іваном Федоровичем;
- Договір поставки №21/22 від 22.07.2016 укладений між АТ "СП УКРТВЗ" та ПП "ФЕСТМАН" (код ЄДРПОУ 40321550) підписаний заступником генерального директора Захаровим Іваном Федоровичем;
- Договір поставки №23/22 від 22.08.2016 укладений між АТ "СП УКРТВЗ" та ТОВ "Кінг Юніон" (код ЄДРПОУ 40165835) підписаний заступником генерального директора Захаровим Іваном Федоровичем; 
на виконання яких перерахувало на користь вказаних підприємств кошти в загальній сумі 96 610 147,65 грн, однак у ліквідатора відсутні документи, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій (поставки товару) по вказаним договорам. 
15.07.2025 відповідачем 3 були подані письмові пояснення, у яких він заперечує проти задоволення заяви позивача.
26.08.2025 відповідачем 3 було подане клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке мотивоване тим, що підписи на наданих позивачем договорах викликають обґрунтовані сумніви щодо того, що вони виконані Захаровим І.Ф.
18.02.2026 відповідачем 3 було заявлено клопотання про проведення у справі судово-економічної експертизи, яке обґрунтоване тим, що укладення договорів, на які посилається ліквідатор, не мало наслідком доведення боржника до стану стійкої неплатоспроможності, однак для встановлення цього необхідні спеціальні економічні знання, якими відповідач 3 не володіє.
За наслідком розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи Господарський суд міста Києва постановив ухвалу від 18.02.2026, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відсутні оригінали зазначених договорів, без надання яких неможливе призначення вказаної експертизи. 
Також за наслідком розгляду клопотання про проведення судово-економічної експертизи Господарський суд міста Києва 18.02.2026 постановив оскаржувану ухвалу, якою вирішив: 
1. Клопотання про призначення судово-економічної експертизи задовольнити.
2. Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
3. Винести на вирішення судових експертів такі питання:
- Чи містять умови Договору поставки №19/20 від 19.07.2016 укладеного між АТ "СП УКРТВЗ" та ПП "КАПРИЗОН" (код ЄДРПОУ 40317172) ознаки економічної невигідності або спрямованості на завдання шкоди підприємству?
- Чи містять умови Договору поставки №20/21 від 21.07.2016 укладеного між АТ "СП УКРТВЗ" та ТОВ "Керент" (код ЄДРПОУ 39739441) ознаки економічної невигідності або спрямованості на завдання шкоди підприємству?
- Чи містять умови Договору поставки №21/22 від 22.07.2016 укладеного між АТ "СП УКРТВЗ" та ПП "ФЕСТМАН" (код ЄДРПОУ 40321550) ознаки економічної невигідності або спрямованості на завдання шкоди підприємству?
- Чи містять умови Договору поставки №23/22 від 22.08.2016 укладеного між АТ "СП УКРТВЗ" та ТОВ "Кінг Юніон" (код ЄДРПОУ 40165835) ознаки економічної невигідності або спрямованості на завдання шкоди підприємству?
- Чи існує причинно-наслідковий зв`язок між укладенням та виконанням зазначених договорів і подальшою неплатоспроможністю боржника?
- Чи були дії/бездіяльність керівника у період укладення договорів економічно обґрунтованими та відповідали звичайній господарській практиці?
4. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.
5. Зобов`язати учасників провадження у справі на вимогу експерта негайно надати всі документи та матеріали, які необхідні для проведення експертизи. Докази надання матеріалів для експертного дослідження у встановленому порядку направити до Господарського суду міста Києва.
6. Зобов`язати відповідача 3 попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати суду.
7. Зупинити провадження у справі № 910/16246/18 за заявою ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько - казахстансько - російське підприємство з виробництва ядерного палива" арбітражного керуючого Лошакова Дмитра Сергійовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства до надання висновків судової експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
8. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.
Ухвала мотивована тим, що виходячи із матеріалів справи, відповідні обставини не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення у справі судово-економічної експертизи, з огляду на наступне.
За приписами ч.2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно з ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Визначення, чи потребує вирішення спірного питання застосування спеціальних знань експертів, чи ні, віднесено до компетенції суду. У разі, коли суд потребує висновків фахівця з питань, що відносяться до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування, він вправі призначити експертизу.
З матеріалів справи вбачається, що в заяві про покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів ліквідатор висловлює твердження про те, що у 2016 році попереднє керівництво боржника уклало низку договорів поставки, які, на думку ліквідатора, були невигідними для товариства, а також здійснило виведення коштів з рахунків підприємства, відповідач 3 заперечує проти доводів ліквідатора, наполягає на тому, що у вказаних договорах відсутні ознаки економічної невигідності або спрямованості на завдання шкоди підприємству.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про те, що для встановлення важливих для правильного вирішення даного спору фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. 
Посилання апелянта на пропуск відповідачем 3 строку на подання клопотання про призначення економічної експертизи відхиляється апеляційним судом, оскільки нормами ч.3 ст.80 ГПК України, на яку посилається апелянт, встановлено строк на подання доказів, а не клопотань у справі.
Частинами 4, 5 ст. 99 ГПК України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Так, Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5, з подальшими змінами, були затверджені Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації).
Відповідно до п.1.2 Інструкції основним видом (підвидом) експертизи є, у тому числі, економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.
Главою 2 розділу ІІІ Рекомендацій визначено порядок призначення експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій та зазначено, що основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є, у тому числі:
1) проведення аналізу:
показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації;
структури майна та джерел його придбання;
2) визначення:
документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами;
документальної обґрунтованості аналізу складу витрат;
документальної обґрунтованості розрахунків економічного показника майнової шкоди (збитки, втрачена вигода), проведених суб`єктами фінансово-господарського контролю, органами досудового розслідування або заявлених у позовних вимогах.
У орієнтовному переліку вирішуваних питань вказаного виду судової експертизи зазначено, зокрема, "Чи мали місце ознаки доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства, прихованого банкрутства станом на певну дату за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства?"
Запропоновані відповідачем 3 питання, які слід передати на вирішення експерту, відповідають переліку питань, які можуть ставитись при призначенні судової економічної експертизи. 
Проаналізувавши зміст вимог ліквідатора, доводів та заперечень сторін, зміст питань, поставлених на вирішення судової експертизи оскарженою ухвалою суду, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що поставлені судом питання мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, тому для з`ясування цих обставин є необхідність у призначенні судової експертизи.
Доводи апелянта про те, що причинно-наслідковий зв`язок є юридичною категорією, встановлення якої відноситься до компетенції суду, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки зі змісту Рекомендацій вбачається, що на вирішення експертиз може бути поставлено питання щодо причинно-наслідкового зв`язку між певними діями та настанням відповідних наслідків.
Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час розгляду справи має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.
Оскільки клопотання про призначення судової експертизи було заявлено відповідачем 3, то, згідно вірного висновку суду першої інстанції, витрати по оплаті проведення призначеної судової експертизи мають покладатись на вказаних осіб.
Частиною 3 ст.99 ГПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Відповідач 3 просив суд проведення експертизи у даній справі доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Відповідно до п. 1.6. Інструкції експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.
Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Враховуючи вказані приписи Інструкції та Закону України "Про судову експертизу" суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що доцільно доручити проведення судово-економічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
Згідно зі ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.
За наявності викладених у ч.1 ст. 228 ГПК України обставин суд вправі зупинити провадження у справі. Водночас, якщо зазначені процесуальні дії можливо виконати в межах строків для розгляду справи, встановлених ст.ст.177, 195 ГПК України, суд не позбавлений права, не зупиняючи провадження у справі, відкласти розгляд справи.
У зв`язку із призначенням у справі судової експертизи матеріали справи підлягають направленню до експертної установи, а відсутність матеріалів справи у суді унеможливлює подальший розгляд справи, тому суд першої інстанції юридично правильно зупинив провадження у справі до отримання висновків судової експертизи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування чи зміни ухвали господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування чи зміни відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18 лютого 2026 року (про призначення судової економічної експертизи) - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повна постанова складена 19.05.2026.

Головуючий суддя Т.П. Козир 

Судді І.П. Ходаківська

Б.О. Ткаченко