Справа №403/193/26 провадження № 3/403/57/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
19 травня 2026 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , згідно
відомостей, зазначених в протоколах та
встановлених під час розгляду справи, 04
квітня 1981 року народження, місце
проживання: 

АДРЕСА_1 , місце реєстрації:
АДРЕСА_2 ,
громадянство України, (паспорт серія 
НОМЕР_1 ),

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:
20 лютого 2026 року о 22 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом із ним за вказаною вище адресою, завдавши їй емоційної невпевненості та побоювань за своє життя та здоров`я, вчинивши домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №687462 від 13 березня 2026 року, складеного інспектором СРПП ВП №1 КРУП ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) лейтенантом поліції Коваль Ю.В. з доданими до нього матеріалами, 13 березня 2026 року о 19 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 гр-н ОСОБА_1 умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом з ним за вказаною вище адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17 квітня 2026 року зазначені вище провадження у справах стосовно гр-на ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження №403/193/26.
В судове засідання гр-нка ОСОБА_2 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому законом. Згідно поданої до суду заяви прохала розглянути справу без її участі. Щодо складених протоколів повідомила, що 20 лютого 2026 року о 22 год. 30 хв. її чоловік ОСОБА_1 повернувся додому в стані якого сп`яніння їй не відомо, встановлювала поліція, почав нецензурно лаятись, погрожувати, принижувати, а також штовхнув та погрожував фізичною розправою. Крім того, 13 березня 2026 року о 19 год. 30 хв. її чоловік зателефонував і сказав винести речі (тобто одяг). Вона винесла одяг до хвіртки і віддала його в руки ОСОБА_1 , на що останній відштовхнув її і пройшов в двір, перелізши через ворота та почав брати мотоцикл, який йому не належить, і викочувати його з двору, на що було викликано працівників поліції та зафіксовано погрози, образи, лайку при працівниках поліції.
В судове засідання гр-н ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому законом. Згідно поданої до суду заяви прохав розглянути справу без його участі. Щодо складених відносно нього протоколів серії ВАД №687461 від 21 лютого 2026 року та ВАД №687462 від 13 березня 2026 року зазначив, що вину не визнає. Рукоприкладства не було, при сварці була нецензурна мова, не більше.
При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП (за подією, що мала місце 20 лютого 2026 року), суд приходить до наступного висновку.
За змістомст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положеньст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обов`язок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону).
З огляду на викладене, висловлені гр-ном ОСОБА_1 словесні образи на адресу його дружини ОСОБА_2 , містять ознаки психологічного насильства, внаслідок яких була завдана шкода її психічному здоров`ю.
Оцінюючи відповідно до вимог ст.252 КУпАП зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що наявність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення ним 20 лютого 2026 року психологічного насильства стосовно своєї дружини ОСОБА_2 повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №687461 від 21 лютого 2026 року; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (та іншу подію) від 21 лютого 2026 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 затіяв сварку, в ході якої ображав ОСОБА_2 нецензурними словами, чим завдав останній емоційної невпевненості та побоювань за своє життя та здоров`я; письмовими поясненнями гр-нки ОСОБА_2 від 21 лютого 2026 року, в яких остання зазначає, що ОСОБА_1 затіяв сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами, кидався битися та трощив все в будинку, в результаті чого завдав їй емоційної невпевненості та побоювань за своє життя та здоров`я; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського за 21 лютого 2026 року, що міститься на цифровому носії інформації DVD-R диску, за змістом якого вбачається повідомлення гр-нкою ОСОБА_2 обставини здійснення гр-ном ОСОБА_1 словесних образ на її адресу, а також висловлення гр-ном ОСОБА_1 під час спілкування з гр-нко ОСОБА_2 нецензурної лайки на її адресу.
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що гр-н ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство (словесні образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , як його дружині, а тому в діях гр-на ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.23 КУпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Пом`якшуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність гр-на ОСОБА_1 обставин, передбачених ст.35 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, судом не встановлено.
За змістом санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства передбачено накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
На підставі викладеного, враховуючи особу гр-на ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за відсутності доданих до протоколу доказів протилежного, а також відсутність тяжких наслідків вчинених ним дій, вважаю за необхідне і достатнє застосувати до гр-на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, стягнення у вигляді штрафу, який визначити в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП в мінімальному розмірі.
Накладення такого стягнення за наявних обставин справи в їх сукупності буде достатнім для виконання завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення та здійснення на гр-на ОСОБА_1 виховного впливу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 665 грн. 60 коп..
При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно з протоколом серії ВАД №687462 від 13 березня 2026 року, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається із суті адміністративного правопорушення, викладеній в протоколі серії ВАД №687462 від 13 березня 2026 року, гр-н ОСОБА_1 умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом з ним за вказаною вище адресою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Подібний виклад суті адміністративного правопорушення має узагальнений характер, оскільки не містить зазначення того, яка саме шкода, передбачена положеннями п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», була завдана психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_2 внаслідок дій гр-на ОСОБА_1 ..
При цьому формальний підхід до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, позбавляє суддю можливості самостійно встановити наявність в діях гр-на ОСОБА_1 обов`язкової ознаки об`єктивної сторони психологічного насильства у виді протиправного наслідку (побоювання потерпілого за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення емоційної невпевненості, нездатність захистити себе) або будь-якого іншого виду домашнього насильства, за відсутності в протоколі встановлених поліцейським обставин події, що мала місце 13 березня 2026 року за участі гр-н ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..
Зі змісту письмового пояснення та заяви гр-нки ОСОБА_2 від 13 березня 2026 року, доданих до протоколу, не вбачається повідомлення нею обставин висловлювання гр-ном ОСОБА_1 на її адресу образ чи погроз, а також виникнення в неї внаслідок цього побоювань за свою безпеку чи спричинення їй емоційної невпевненості.
Додане до протоколу пояснення гр-нки ОСОБА_2 від 13 березня 2026 року, містить виключно повідомлення нею обставин того, що вона винесла гр-ну ОСОБА_1 його речі, які останній відкинув, та після чого почав проникати до її домоволодіння, не реагуючи на зауваження, пішов брати мотоцикл, почав викочувати його з її домоволодіння, після чого вона викликала працівників поліції.
Крім того, з доданої до протоколу форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13 березня 2026 року, вбачається повідомлення гр-нкою ОСОБА_2 про те, що поведінка кривдника ОСОБА_1 не вплинула на її безпеку та безпеку дітей (відповідь «ні» у пункті 13), що свідчить про відсутність шкоди, завданої психічному здоров`ю гр-нки ОСОБА_2 , та що кривдник не залякував, не переслідував та не погрожував постраждалій особі та/або її дітям (відповідь «ні» у п.10).
Доданий до протоколу відеозапис з технічного засобу не береться судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки на ньому відображено дату відеофіксації 01 квітня 2022 року, тоді як подія, яка є предметом розгляду у даній справі, за змістом протоколу серії ВАД №687462 мала місце 13 березня 2026 року.
Крім того, зі змісту вказаного відеозапису вбачається наявність між гр-нами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спору саме щодо майнових питань, зокрема, належності кожному з них мотоцикла.
При цьому сам по собі факт наявності між подружжям спору щодо розподілу майна, зокрема, мотоцикла, не може свідчити про вчинення одним із подружжя стосовно іншого домашнього насильства, як адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Інших передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, не містять.
Суд також не бере до уваги викладені гр-нкою ОСОБА_2 у поданій до суду 19 травня 2026 року заяві обставини здійснення гр-ном ОСОБА_1 її відштовхування, оскільки такі обставини виходять за межі предмета розгляду даної справи, враховуючи, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №687462 від 13 березня 2026 року, гр-ну ОСОБА_1 інкримінується виключно вчинення психологічного насильства у вигляді висловлення ним погроз та образ, в той час як будь-які відомості щодо застосування ним фізичного впливу на гр-нку ОСОБА_2 у протоколі відсутні, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати чи доповнювати суть адміністративного правопорушення тими обставинами, які не були встановлені уповноваженою посадовою особою та не зазначені в протоколі при його складанні.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року (заява №926/08) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З огляду на викладене, враховуючи, що обов`язковою ознакою психологічного насильства, як об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наслідок у виді виникнення у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинення їй емоційної невпевненості та нездатності захистити себе, наявність якого під час розгляду справи не була підтверджена сукупністю доданих до протоколу матеріалів, суддя приходить до висновку про відсутність в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки зазначене в протоколі формулювання щодо вчинення ним домашнього насильства психологічного характеру стосовно гр-нки ОСОБА_2 , як його дружини, не було доведено достатніми та належними в своїй сукупності доказами, а тому не може свідчити про вчинення стосовно гр-нки ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру в розумінні вимог ч.3 ст.173-2 КУпАП та п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», виходячи із суті адміністративного правопорушення, викладеної в протоколі.
Відповідно до положень п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.7, 33, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 247, 251, 268, 277, 279, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 (триста сорок) грн. 00 коп., реквізити для сплати:
отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг с-ще Устин./21081100;
код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;
банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);
код банку (МФО): 899998;
рахунок: UA238999980313010106000011555 (адміністративні штрафи та інші санкції);
код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок):
стягувач: Державна судова адміністрація України;
отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;
код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
код банку отримувача (МФО) : 899998;
рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001;
код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Роз`яснити гр-ну ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений ч.1 ст.173-2 КУпАП (680 грн. 00 коп.).
Постанова підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого ч.1 ст.307 КУпАП.
Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.
Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя   С.Ю.Атаманова