Справа № 352/1282/25
Провадження № 2/352/74/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді   Кузьменка С.В.
за участі
секретаря судового засідання  Гребінника В.М.
позивача    ОСОБА_1 

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 
до  ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради
про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (далі – Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі- Третя особа) про позбавлення батьківських прав та проведення підготовчого засідання у справі призначено на 03 липня 2025 року.
Проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалось в зв`язку із необхідністю надання Третьою Особою висновку щодо розв`язання предмету спору.
08 квітня 2026 року до Суду надійшов висновок Третьої Особи щодо розв`язання предмету спору
Ухвалою Суду від 14 травня 2026 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 09 червня 2026 року.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом скерування повісток за місцем його реєстрації, а також оголошень про виклик на сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 09 червня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
09 червня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільногопроцесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 19 червня 2026 року.

ІІ. Стислийвикладпозиціїсторін
Позивач зазначає, що 11 жовтня 2013 року вона уклала шлюб із Відповідачем, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . 
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 червня 2015 року вказаний шлюб розірвано, а син залишався проживати із Позивачем.
Після розірвання шлюбу Відповідач припинив спілкуватись із сином, останній раз бачив його у віці 2 років.
Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не допомагає фінансово, не забезпечує дитину одягом, продуктами харчування та іншим, станом здоров`я дитини не цікавиться.
Протягом останніх 5 років Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, визначені рішенням суду від 03 червня 2015 року.
Вважає, що вказані факти розцінюються як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ним обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до батьківських обов`язків.
Вважає, що зазначені обставини на підставі статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення Відповідача батьківських прав.
Відповідач відзив на позов до суду не надав.
Третя сторона подала до суду заяву про те, що просить долучити до справи рішення, яким затверджено висновок та проводити розгляд справи без їх участі

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Паспорт та картка платника податків Позивача.
2.Витяг з реєстру територіальної громади від 26 травня 2025 року, згідно із яким Позивач зареєстрований в 
АДРЕСА_1 .Витяг з реєстру територіальної громади від 26 травня 2025 року, згідно із яким ОСОБА_3 зареєстрований в 
АДРЕСА_2 .Свідоцтво про народження від 29 листопада 2013 року, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є Позивач та Відповідач
5.Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 червня 2015 року у справі № 344/19611/14-ц, яким розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем, ОСОБА_4 залишено проживати із Позивачем та ухвалено стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини в сумі 1500 гривень щомісячно
6.Розрахунок зі сплати аліментів, згідно із яким Відповідач станом на січень 2021 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 6000 гривень, а станом на 31 грудня 2023 року розмір заборгованості становить 43500 гривень
7.Розрахунок зі сплати аліментів, згідно із яким Відповідач станом на 22 травня 2025 року має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 69068 гривень
8.Довідка директора ліцею № 25 від 27 травня 2024 року, згідно із якою вихованням ОСОБА_5 займається Позивач. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, не співпрацює із вчителями та батьками класу.
9.Свідоцтво про шлюб від 23 липня 2022 року, згідно якого 23 липня 2022 року Відповідач зареєструвала шлюб із 
ОСОБА_6 .Свідоцтво про розірвання шлюбу від 17 грудня 2024 року, згідно із яким в цей же день розірвано шлюб, укладений між Позивачем та ОСОБА_6 .
11.Витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 451 від 03 квітня 2026 року, яким вирішено надати Суду висновок у справі про позбавлення Відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 .
12.Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача відносно ОСОБА_3 . Згідно із висновком, в процесі збирання інформації надійшов телефонний дзвінок від Відповідача, якого повідомлено щодо розгляду справи про позбавлення його батьківських прав. Відповідач повідомив, що перебуває на навчанні за кордоном, Позивач перешкоджала йому у зустрічах із сином, він спілкувався із сином в телефонному режимі в січні 2026 року. Відповідач планує через 2 місяці повернутись в Україну та буде з`ясовувати обставини справи.

Крім того, в судовому засіданні опитаний ОСОБА_3 , який пояснив, що він проживає разом із матір`ю, надав пояснення щодо своїх інтересів, захоплень, відвідування школи. Будь-якої інформації щодо спілкування із ОСОБА_7 не повідомив.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом
З 11 жовтня 2013 року по 03 червня 2015 року Позивач та Відповідач перебували в шлюбі, що підтверджується рішенням (пункт ІІІ.5 цього Рішення)
ІНФОРМАЦІЯ_1 у Позивача та Відповідача народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом (пункт ІІІ.4 Рішення).
Після розлучення син проживає із Позивачем, що підтверджується рішенням та висновком (пункти ІІІ.5, ІІІ.12 Рішення).
Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що підтверджується:
-інформацією посадових осіб навчального закладу (пункт ІІІ.8 Рішення), відповідно до якої, зі слів вчителів, вихованням ОСОБА_5 займається Позивач. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, не співпрацює із вчителями та батьками класу ( пункт ІІІ.8 Рішення)
-розрахунками зі сплати аліментів (пункти ІІІ.6, ІІІ.7 Рішення), відповідно до яких Відповідач допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , яка становила суму 43500 гривень станом на 31 грудня 2023 року та 69068 гривень станом на 22 травня 2025 року
-а також висновком про доцільність позбавлення батьківських прав (пункт ІІІ.12 Рішення), згідно якого дитина проживає із Позивачем, Відповідач з сім`єю не спілкується. Окрім того, зі слів його матері, Відповідач проживає в Республіці Польща зі своєю новою родиною.

V. Висновки суду
щодо позбавлення батьківських прав
Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України визначено виключний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, в тому числі один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повноїзагальної середньої освіти;
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як встановлено в ході судового розгляду, Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, в тому числі:
- не проживає разом із Позивачем та дитиною, не надає належного матеріального утримання дитині, що підтверджується висновком (пункт ІІІ.12 цього Рішення);
-  щонайменше з січня 2021 року послідовно не виконує в повному обсязі рішення Суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, що підтверджується розрахунками зі сплати аліментів, (пункт ІІІ. ,ІІІ.7 Рішення);
- дитиною повністю опікується мати. Відповідач не спілкується із дитиною, не відвідує її в школі , не проживає разом із нею не приймає участі у її житті, що підтверджується довідкою та висновком (пункти ІІІ.8, ІІІ.12 цього Рішення);
- перебуває поза межами України та із дитиною не спілкується, що підтверджується висновком ( пункт ІІІ.12 цього Рішення), складеного, в тому числі на підставі пояснень матері Відповідача. 
Відповідач в установленому законодавством порядку неодноразово повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування повідомлень про вручення за адресою його реєстрації, а також повідомлень на сайті судової влади України, що підтверджується відповідними помітками на рекомендованих повідомленнях, однак в судове засідання не з`явився, пояснень по суті справи не надав. Одночасно, згідно із висновком Заінтересованої Особи-2, Відповідачеві відомо про позов про позбавлення його батьківських прав
Під час розгляду справи з 05 червня 2025 року (дати відкриття провадження) не надав доказів вчинення будь-яких дій, які б свідчили про її прагнення зберегти свої батьківські права, змінити своє ставлення до дитини. Судом не отримано даних про наявність будь-яких об`єктивних перешкод для належного виконання відповідачкою батьківських обов`язків. Таким чином, Відповідач свідомо не виконує обов`язок по вихованню дитини, не займається її навчанням та лікуванням, не надає матеріальну допомогу, в тому числі на виконання ухвали суду про стягнення аліментів, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.
Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що він проживає разом із матір`ю та про відсутність будь-якого спілкування із Відповідачем
За таких обставин дитина фактично позбавлена батьківського виховання та турботи, а тривалість поведінки Відповідача дає підстави вважати, що Відповідач не змінить своє ставлення до батьківських обов`язків, тому з метою захисту інтересів дитини, враховуючи тривале і злісне невиконання батьківських обов`язків Відповідач має бути позбавлена батьківських прав.

Щодо сплати аліментів 
Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 
В той же час, враховуючи що відповідно до рішення суду від 03 червня 2015 року у справі № 344/19611/14-ц на цей час вже ухвалено рішення про стягнення аліменти з Відповідача на користь Позивача на утримання ОСОБА_3 , що підтверджується рішенням та розрахунками (пункти ІІІ.5-ІІІ.7 цього Рішення), підстави для прийняття рішення про стягнення аліментів на дитину відсутні.
У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які Позивач посилається.
Відповідач до Суду відзив, а також будь-які докази або пояснення не надав.
Третя сторона подала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача. 
Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Судом роз`яснюється, що відповідно до частини першої статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

VI. Щодо судового збору
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі.
Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211,20 гривень мають бути покладені на Відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до частини шостої статті 164 Сімейного кодексу України після набрання рішенням суду законної сили надіслати його до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

ПОЗИВАЧ:  ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ТРЕТЯ ОСОБА: служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження: 76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, будинок 21, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36498179.

У відповідності до статті 259 ЦПК України складення повного тексту рішення відкладено до 29 червня 2026 року

Суддя     Сергій КУЗЬМЕНКО