СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Харків Справа № 917/1484/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

без участі представників сторін,
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП" (вх.№547П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Мацко О.С., повне судове рішення складено 24.02.2026, у справі №917/1484/25 
за позовом Управління з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області, Сумська обл., м. Конотоп, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУПП", Пирятинський район, Полтавська область,
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Управління з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” про стягнення 45 816,00 грн заборгованості (попередня оплата) за Договором про закупівлю № UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024.
Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав умови договору про закупівлю №UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024 в частині поставки палива на суму 45 816, 00грн, сплачену позивачем на виконання вказаного договору, а також не повернув Управлінню з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області вказані кошти на його вимогу.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" на користь Управління з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області 45 816, 00грн заборгованості (попередня оплата) за договором про закупівлю №UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024, 2 422, 40грн судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивач надав належні докази у підтвердження неможливості отримання палива за талонами на дизельне паливо на суму 45 816, 00грн на автозаправних станціях відповідно до умов договору №UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024. Натомість відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань не повернув позивачу кошти за непоставлений товар в розмірі 45 816, 00грн.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 10.02.2026, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач посилається на те, що повністю та у встановлений договором строк виконав свої зобов`язання перед позивачем та поставив йому товар у передбачений цим договором строк, кількості та номенклатурі, і з боку позивача жодних претензій щодо отриманого за видатковою накладною товару не було. Крім того, як вказує апелянт, всі наявні в матеріалах справи копії талонів є талонами з вказаними на них брендом "АВІАС", а не бренду "АNP", та не містять відомостей про строк їх дії, що не відповідає умовам договору. Це спростовує, на думку апелянта, що такі талони були поставлені йому відповідачем і на умовах укладеного сторонами у справі договору.
Апелянт вважає, що талони мережі АЗС бренду "АВІАС" (які є з необмеженим терміном дії/безстрокові) могли бути придбані у ТОВ "ТЕНЕГІЯ".
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2026, для розгляду справи №917/1484/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.
Апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП" на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 у справі №917/1484/25. Встановлено учасникам справи строк до 17.04.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Постановлено розпочати розгляд справи з 17.04.2026 без повідомлення учасників справи.
Копія ухвали апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження вручена сторонам у справі у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої вони є.
08.04.2026 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що ним надані докази щодо неможливості отримання палива за талонами у зв`язку з відсутністю функціонування відповідних автозаправних станцій. При цьому, апелянт не надав жодного належного доказу, який би підтверджував протилежне, зокрема, не надано фіскальних чеків, звітів автозаправних станцій або інших документів, що свідчили б про реальний відпуск палива. Більше того, суд обґрунтовано врахував загальновідомі обставини щодо непрацюючих автозаправних станцій, що відповідає положенням частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, як вказує позивач, посилання апелянта на можливе придбання талонів у третіх осіб, зокрема у ТОВ "ТЕНЕГІЯ", не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки не стосуються предмета доказування та не підтверджені жодними належними доказами. Такі твердження є припущеннями та не можуть бути покладені в основу судового рішення. З огляду на викладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 – залишити без змін.
Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 13.12.2024 року між Управлінням з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” було укладено Договір №UA-2024-11-15-006560-а-с2.
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору, Постачальник (ТОВ "Гарант Ойл Групп") прийняв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця (Управління з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Конотопської міської ради Сумської області) нафтопродукти, визначені Сторонами в Специфікації, що є Додатком №1 до Договору (далі – Паливо) а Покупець - прийняти та оплатити Паливо в порядку та на умовах Договору.
У Специфікації до Договору № UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024 Сторони узгодили поставку 3 920 літрів дизельного палива по талонам вартістю 195 216, 00грн з ПДВ, а також строк дії талонів – 6 місяців.
Пунктом 14.1 Договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення печатками Сторін (за наявності) та діє до 31.12.2024.
Згідно з пунктом 6.1 Договору № UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024, передача Талонів та перехід права власності на відповідну кількість (обсяг) та асортимент Палива посвідчується підписаною Сторонами видатковою накладною. Передача Талонів Покупцеві здійснюється в момент підписання Сторонами видаткової накладної.
Відповідач передав у власність позивача талони на дизельне паливо в кількості 3 920 л на суму 195 216, 00грн, що підтверджується видатковою накладною № Рн241213/006 від 13.12.2024, підписаною сторонами.
Позивачем згідно з платіжною інструкцією №1 від 18.12.2024 було здійснено оплату поставлених згідно з видатковою накладною № Рн241213/006 від 13.12.2024 талонів на дизельне паливо в кількості 3 920 л на суму 195 216, 00грн.
Відповідно до пункту 1.2 Договору № UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024, постачання Палива здійснюється із використанням талонів, через мережу автозаправних станцій, визначених у Переліку АЗС (додаток 2 до цього Договору) з наданням підтвердних на цю операцію документів (касових чеків).
Передача Палива (відпуск) здійснюється по факту пред`явлення Покупцем (уповноваженим представником Покупця) талону. Талон є документом встановленого зразка та форми, одноразового використання, що посвідчує право власності покупця та/або уповноваженого представника Покупця на одержання певної кількості (обсягу) та певної марки Палива на АЗС (пункт 4.1 Договору)
Позивач стверджує, що в порушення умов Договору відповідачем здійснено передачу палива частково, а саме – не передано пального на суму 45 816, 00грн, у зв`язку з чим, позивач звернувся до ТОВ “Гарант Ойл Групп” з претензією №01-17/62 від 04.04.2025, у якій просив виконати умови Договору №UA-2024-11-15-006560-а-с2 від 13.12.2024 щодо доотримання дизельного палива в обсязі 920 л або повернути кошти у сумі 45 816, 00грн у 20-ти денний термін з дня отримання претензії.
Відповідач відповіді на вказану претензію не надав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За своєю правовою природою укладений сторонами у справі Договір є договором поставки.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до пункту 3 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 (далі - Правила), торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС).
Згідно з пунктом 9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Згідно з пунктом 3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.
Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п. 10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.
Отже, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач передав у власність позивача талони на дизельне паливо в кількості 3 920 л на суму 195 216, 00грн, що підтверджується видатковою накладною № Рн241213/006 від 13.12.2024, підписаною сторонами
Разом з тим суд першої інстанції вірно зазначив, що факт підписання сторонами видаткової накладної №Рн241213/006 від 13.12.2024 не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару в майбутньому
Як передбачено умовами договору, відвантаження товару покупцю (заправки пальним транспортного засобу на АЗС відповідача) здійснюється шляхом пред`явлення на АЗС талона на пальне.
З аналізу умов договору вбачається, що ключовою умовою є те, що право власності на паливо переходить до замовника в момент його фактичного відпуску на АЗС, а не при передачі талонів.
Отже, за результатом пред`явлення талону, здійснюється відпуск товару відповідної марки та кількості. При відпуску товару, талон на пальне залишається у оператора АЗС, який видає чек, що є підтвердженням факту отримання замовником товару відповідного асортименту та кількості.
Такі операції мають здійснюватися не тільки задля забезпечення покупця розрахунковими документами, а й задля реалізації обліку Палива відповідачем.
Тобто, талон лише надає право отримати на АЗС фіксовану кількість нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому, а не є підтвердженням отримання самого товару в натурі, отже, передчасними є доводи апелянта, що ним було виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. 
Позивач, виконавши зобов`язання за договором поставки та оплативши повну вартість товару, набув право на отримання придбаного палива на підставі відповідних паливних талонів на автозаправних станціях, пов`язаних договірними відносинами з продавцем.
У свою чергу, відповідач зобов`язався забезпечити поставку палива замовнику в кількості за якістю і на умовах, встановлених цим договором; забезпечити достатню кількість, асортимент та відповідну якість палива на АЗС з метою своєчасного та належного виконання своїх обов`язків згідно цього договору (пункти 7.2.2, 7.2.5. договору).
Таким чином, передача товару покупцю здійснюється поступово (певними частинами), підставою передачі товару постачальником покупцю є товаро-розпорядчий документ на товар – талон на пальне. Інших умов щодо передачі товару (пального) покупцю договір не містить. 
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У спірних правовідносинах відповідач не надав суду доказів належного виконання умов Договору.
З огляду на викладене, неможливість реалізувати позивачем паливні талони (до спливу сроку їх дії), придбані у відповідача, вважається доведеною. Поведінка відповідача не відповідає умовам зобов`язань, що виникли між сторонами, адже здійснюючи повну оплату товару – палива у спосіб придбання у відповідача талонів, сторона (покупець) розраховує на відпуск відповідного пального на АЗС постачальника у спосіб пред`явлення паливних талонів, обов`язок забезпечення здійснення якого покладається на відповідача, що передбачено умовам договору.
Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що матеріалами справи підтверджується неможливість отримання позивачем палива за талонами на автозаправних станціях ANP, які обслуговують скетч-картки відповідача.
Обставини, що вказані АЗС не працюють є загальновідомими, у зв`язку з чим, не потребують доказування на підставі положень частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Версію вірогідного придбання позивачем спірних талонів у іншої особи, а не у відповідача, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідач не надав ніяких доказів свого твердження і не спростував обставину придбання зазначених талонів у нього.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
При цьому, колегією суддів враховано правовий висновок зроблений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у пункті 27 постанови від 29.08.2018 у справі №910/23428/17, відповідно до якого "при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність".
Відповідач стверджує, що додані до позовної заяви талони на пальне мережі АВІАС могли бути придбані за договором поставки у ТОВ "ТЕНЕГІЯ". Проте, доказів, які б підтверджували, що додані до позовної заяви копії талонів ним не передавались, за якими паливо поставлялось відповідачем чи іншими особами, ТОВ "Гарант Ойл Групп" не надав.
Тобто, судова колегія вбачає, що належні та допустимі докази того, що додані до позову талони були придбані у іншої особи - ТОВ "ТЕНЕГІЯ" по укладеному договору поставки в матеріалах справи відсутні, як і відсутнє будь-які підтвердження даної інформації від вказаного товариства.
Крім того, апелянт посилається на те, що всі наявні в матеріалах справи копії талонів є талонами з вказаними на них брендом "АВІАС", а не бренду "АNP", та не містять відомостей про строк їх дії, що не відповідає умовам договору. 
Судова колегія зазначає, що згідно специфікації, Сторони узгодили поставку 3 920 літрів дизельного палива по талонам вартістю 195 216, 00грн з ПДВ, а також строк дії талонів – 6 місяців.
Найменування товару – дизельне паливо (Євро 5), АЗС ANP, картка.
Із наявних у матеріалах справи копій талонів не вбачається, що вони не відповідають вимогам Специфікації.
Натомість позивач надав докази неможливості їх реалізації до спливу строку їх дії.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 у справі №917/1484/25 – без змін.
Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ГРУП" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 10.02.2026 у справі №917/1484/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін 

Суддя І.А. Шутенко