465/1173/20
1-кп/465/51/26 

Вирок
Іменем України
17.06.2026        м. Львів 
Франківський районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові об`єднані кримінальні провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12020140080000254 від 08 лютого 2020 року та № 12020140080000896 від 08.05.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туринка, Жовківського району, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України,-
встановив:
05.02.2020, близько 20 год. 10хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Свій маркет», що по вул. Наукова, 59, у м. Львові, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, умисно, діючи повторно, взяв з полиці магазину: паштет «Бащинський 100 г. з грудинкою» в кількості 1 шт. вартістю 9 гривень 14 копійок; майонез «Щедро 380г. 67%» в кількості 1 шт. вартістю 15 гривень 25 копійок; сир «Комо тв 150г. Голландський 45% брусок» в кількості 2 шт. вартістю 29 гривень 65 копійок за 1 шт. на загальну суму 59 гривень 30 копійок; консерви «ТернМяс 500г. Свинина тушкована» в кількості 2 шт. вартістю 53 гривні 40 копійок за 1 шт. на загальну суму 106 гривень 80 копійок, та в загальному набравши товару на загальну суму 190 гривень 49 копійок, який перебуває на балансі ТзОВ «Рітейл Україна» В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи при собі перелічене вище майно, не маючи на меті оплатити за нього, пройшов через зону входу в торговий зал, проте був виявлений керуючою магазином ОСОБА_6 . Незважаючи на це, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що факт таємного викрадення ним майна викритий керуючою магазину, свої злочинні дії по заволодінню майном не припинив та попри заклики ОСОБА_6 та її активні дії по його затриманню, діючи відкрито, продовжив свої протиправні дії з викрадення майна, вийшовши на вулицю, проте свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки викрадені речі були примусово вилучені у нього ОСОБА_6 . 
Крім цього, 02.05.2020, близько 19:30 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в торговому залі магазину «Свій Маркет» ТОВ «Рітейл Україна», що по вул. Наукова, 59, у м. Львові, взяв із стелажа пляшку горілки торгової марки «Хлібний дар», ємністю 0,7 л., підійшов до касового прилавку за яким знаходилась касир ОСОБА_8 та поклав пляшку горілки на касовий прилавок. В подальшому, ОСОБА_9 не розрахувавшись, діючи відкрито, заволодів пляшкою горілки торгової марки «Хлібний дар», ємністю 0,7 л., загальною вартістю 102 грн. 42 коп., забравши її із касового прилавку та не зважаючи на зауваження касира магазину «Свій Маркет», яка намагались його зупинити, покинув приміщення магазину, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєному визнав, надав пояснення про мотиви та обставини вчинення злочинів аналогічні викладеним у обвинувальних актах.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 - за ч.2 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Обставиною, яка пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Признаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч. 2, ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього від сусідів не надходило, перебуває на обліку в наркологічному центрі, а також проходить курс реабілітації в стаціонарному реабілітаційному центрі «Любов» для алко та наркозалежних та безпритульних людей.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Разом із тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також його громадянську позицію, яка виявилась у грошовому переказі на потреби Збройних Сил України, думку прокурора та захисника, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього потрібно застосувати положення ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання  ОСОБА_4  у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4  звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  наступні обов`язки: 
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази:
цифровий носій CD-R диск та DVD-R диск – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1