ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1763/26 Справа № 932/2705/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Орчелота А.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 

за участю: 
прокурора Панібрат В.Ю., 
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Хрипунова 
Д.Г.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Хрипунова Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2026 року щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
Постановою суду першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки присяжного Соборного районного суду міста Дніпра, будучи згідно з п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, а саме - 25.12.2025 року о 20 год 22 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Хрипунов Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що станом на 28.04.2026 строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП сплинув 11.04.2026 року.
В суді апеляційної інстанції прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Хрипунов Д.Г. підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.
Відповідно до вимог ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а саме: 
- відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідно до яких декларацію за типом «щорічна» за 2024 рік ОСОБА_1 подав 25.12.2025 року о 20 год. 10 хв., чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП;
- послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_1 , з яких вбачається, що дії по заповненню декларації за 2024 рік останній розпочав лише 25.12.2025 року, тото після закінчення граничного строку для подання вказаного документу;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.12.2025 року, відповідно до яких останній зазначив, що через його необізнаність щодо того, що статус присяжного автоматично покладає на громадянина обов?язки суб?єкта декларування. Під час залучення до списків присяжних йому не було офіційно роз?яснено під підпис ці вимоги та не було надано відповідних інструкцій чи пам`яток.
Суд апеляційної інстанції враховує те, що захисник не оскаржує встановлені судом першої інстанції обставини щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, не заперечує дату фактичного подання декларації та не оспорює відсутність поважних причин пропуску встановленого законом строку її подання.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не стосуються наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а зводяться виключно до тверджень про закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що шестимісячний термін притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП сплинув, є безпідставними з огляду на таке.
Згідно із ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, має істотне значення як день його вчинення, так і день виявлення правопорушення.
При цьому, суд звертає увагу на те, що крім факту встановлення несвоєчасності подання декларації для наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідно також встановити відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації та чи є відповідна особа суб`єктом декларування відповідно до Закону України “Про запобігання корупції”.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи належним чином зафіксовано як дату вчинення адміністративного правопорушення — 25 грудня 2025 року, так і дату його виявлення уповноваженим органом — 24 лютого 2026 року.
Зазначені обставини є узгодженими між собою, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, у зв`язку з чим не викликають сумнівів щодо моменту виникнення та виявлення правопорушення.
Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаний з корупцією, складений 24 лютого 2026 року на підставі зібраних доказів, суддя вважає, що постанова суду від 20.05.2026 року прийнята в шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції враховує доводи апеляційної скарги щодо наявності у протоколі про адміністративне правопорушення неточності при зазначенні дати вчинення адміністративного правопорушення.
Однак із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в його описовій частині детально викладено фактичні обставини правопорушення, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік 25.12.2025 року, тобто після закінчення встановленого законодавством строку її подання.
Зазначені обставини під час апеляційного перегляду стороною захисту не оспорювалися та фактично підтверджені самим ОСОБА_1 .
Саме виходячи із наведених у протоколі фактичних обставин уповноваженою особою здійснено правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
При цьому дата, на яку посилається захисник Хрипунов Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , зазначена у протоколі після викладення фактичних обставин правопорушення та його правової кваліфікації і очевидно має характер технічної описки, оскільки не узгоджується з іншими відомостями, викладеними у протоколі та матеріалах справи.
Суд апеляційної інстанції виходить із того, що така технічна неточність не змінює суті встановлено правопорушення, не впливає на його кваліфікацію, не ставить під сумнів встановлені обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та не порушує право ОСОБА_1 на захист.
За таких обставин суд не вбачає підстав для переоцінки чи коригування фактичних обставин, викладених у протоколі, та приймає до уваги саме ті обставини правопорушення, які наведені в його описовій частині і покладені в основу кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника Хрипунова Д.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко