номер провадження справи 34/49/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2026 Справа № 908/884/26
м.Запоріжжя 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., 
розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін справу № 908/884/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут «УКРЕКОПРОЕКТ», ідентифікаційний код юридичної особи 38563155 (вул. Перша Ливарна, буд. 40, м. Запоріжжя, 69002)
до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс», ідентифікаційний код юридичної особи 00191224 (вул. Діагональна, буд.4, м. Запоріжжя, 69600)
про стягнення 34 756 грн 69 коп.
СУТЬ СПОРУ: 
До Господарського суду Запорізької області 07.04.2026 звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут «УКРЕКОПРОЕКТ» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс» про стягнення 34 756 грн 69 коп. Договором №19/2023/717 про надання послуг від 12.12.2023, з яких: 31 680,00 грн - сума основного боргу, 2 122,56 грн – пеня, 348,91 грн - 3% річних, 605,22 грн – інфляційні втрати.
Згідно з позовними вимогами, 24.10.2025 між сторонами, на підтвердження надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором, було підписано та скріплено печатками Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг), на загальну суму 31 680 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 280 грн. З урахуванням того, що Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг) було підписано сторонами 24.10.2025, то кінцевий строк його оплати складає до 24.11.2025 включно. Однак, до теперішнього часу відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг за Актом №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 24.10.2025.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 08.04.2026 позов визначено для розгляду судді Науменку А.О.
14.04.2026 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі. 
Позивач та відповідач повідомлені про відкриття провадження у даній справі через електронний кабінет 14.04.2026.
Відповідач у відзиві на позов зазначає, що урахуванням положень п. 2.3 Договору обов`язок Замовника (Відповідача) оплатити послуги за Актом № ОУ-0000228 від 24.10.2025 не настав, а з боку Позивача має місце прострочка кредитора, відповідно позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
12.06.2026 судом ухвалено рішення. 
Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:
12.12.2023 між ТОВ «Науково-дослідний інститут «Укрекопроект (Позивач), в якості виконавця, та ПрАТ «Запоріжкокс» (Відповідач), в якості замовника, було укладено договір №19/2023/717 про надання послуг (Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання власними силами та на власний ризик протягом дії цього Договору надавати послуги по збиранню, перевезенню, зберіганню та передачі відходів, для подальшого їх перевезення, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення згідно вимог чинного законодавства України (Послуги)
Пунктом 1.2 Договору передбачено, що замовник зобов`язується оплатити надані Послуги в порядку та строки, які передбачені даним Договором
Також між сторонами Договору було укладено Додаткову угоду №1 ві 11.06.2024 та Додаткову угоду №2 від 30.12.2024
Згідно із п. 2.3 Договору замовник повинен здійснити оплату з надані послуги по факту відвантаження упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання Акту наданих послуг та рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.
Розрахунковий рахунок позивача зазначений у розділі 9 Договору "адреси та реквізити сторін".
24.10.2025 між сторонами, на підтвердження надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором, було підписано та скріплено печатками Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг), на загальну суму 31 680 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 280 грн.
Внаслідок надання послуг за вказаним актом, Позивачем було зареєстровано податкову накладну на суму 31 680 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 280 грн, що підтверджується відповідною податковою накладною №21 від 24.10.2025 та квитанцією податкового органу про її прийняття.
З урахуванням того, що Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг) було підписано сторонами 24.10.2025, кінцевий строк його оплати складає до 24.11.2025 включно.
Враховуючи, що теперішнього часу Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг за Актом №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 24.10.2025, Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Стягнення з Відповідача на користь Позивача 34 756 грн 69 коп. Договором №19/2023/717 про надання послуг від 12.12.2023, з яких: 31 680,00 грн - сума основного боргу, 2 122,56 грн – пеня, 348,91 грн - 3% річних, 605,22 грн – інфляційні втрати було предметом судового розгляду у даній справі. 
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Відповідно до положень ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. 
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як свідчать матеріали справи, 24.10.2025 між сторонами, на підтвердження надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором, було підписано та скріплено печатками Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг), на загальну суму 31 680 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 5 280 грн.
Згідно із п. 2.3 Договору замовник повинен здійснити оплату з надані послуги по факту відвантаження упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання Акту наданих послуг та рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Розрахунковий рахунок позивача зазначений у розділі 9 Договору "адреси та реквізити сторін".
Внаслідок надання послуг за вказаним актом, Позивачем було зареєстровано податкову накладну на суму 31 680 грн, в тому числі ПДВ в розмірі 5 280 грн, що підтверджується відповідною податковою накладною №21 від 24.10.2025 та квитанцією податкового органу про її прийняття.
З урахуванням того, що Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг) було підписано сторонами 24.10.2025, кінцевий строк його оплати складає до 24.11.2025, включно.
Відповідач надані Позивачем послуги не сплатив. 
На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 31 680 грн основного боргу.
Відповідно до положень пункту 4.3 Договору – за порушення строків оплати (п.2.3 Договору) замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,05% від вартості неоплачених послуг за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.
Враховуючи прострочення відповідача, суд також вважає обгрунтовано заявленими вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 2 122 грн 56 коп. пені в розмірі 0,05% за період з 25.11.2025 по 07.04.2026.
Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України Позивачем правомірно заявлено до стягнення з Відповідача 348 грн 91 коп. 3% річних за період з 25.11.2025 по 07.04.2026 та 605 грн 22 коп. інфляційних втрат за період з грудня 2025 по лютий 2026. 
На підставі викладеного суд вважає вимоги Позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Доводи Відповідача спростовуються вищевикладеним та наступним. 
За приписами частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).
Частиною 1 статті 613 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають з суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.
Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (частина 2 статті 613 Цивільного кодексу України).
У той же час, рахунок-фактура є документом, який містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною обставиною, у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, та не є простроченням кредитора, в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України. Тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити належні за договором платежі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 15.05.2019 у справі № 910/13527/17 та від 24.09.2024 у справі № 910/19091/23. 
Відповідно ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Отже, рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити для перерахування коштів.
В даному випадку первинним документом, що підтверджує виконання зобов`язання і виникнення у боржника обов`язку з його оплати є підписаний обома сторонами 24.10.2025 Акт №ОУ-0000228 здачі-приймання робіт (надання послуг).
Судовий збір за позовом відноситься на Відповідача. 
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу, суд 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити. 
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запоріжкокс», ідентифікаційний код юридичної особи 00191224 (вул. Діагональна, буд.4, м. Запоріжжя, 69600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут «УКРЕКОПРОЕКТ», ідентифікаційний код юридичної особи 38563155 (вул. Перша Ливарна, буд. 40, м. Запоріжжя, 69002) 31 680 (тридцять одна тисяча шістсот вісімдесят) грн 00 грн основного боргу, 2 122 (дві тисячі сто двадцять дві) грн 56 коп. пені, 348 (триста сорок вісім) грн 91 коп. 3% річних, 605 (шістсот п`ять) грн 22 коп. інфляційних втрат та 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 судового збору. Видати наказ.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 12.06.2026.

Суддя А.О. Науменко