ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/9185/26
провадження № 1-кп/753/1669/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий   суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання   ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:
прокурор     ОСОБА_3 ,
захисник     ОСОБА_4 ,
обвинувачений    ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12026100020000947 від 30.03.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, 
громадянина України, який зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: 
АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 17 квітня 2026 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12026100020000947 від 30.03.2026, за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він 30 березня 2026 року, приблизно о 15 год. 30 хв., перебував неподалік озера «Синятин», що у Дарницькому районі м. Києва, та у цей час побачив на землі пластикову іграшку, піднявши та оглянувши вміст якої, останній виявив 3 полімерні пакети з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору.
Зрозумівши, що вказана речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для власного вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, ОСОБА_5 поклав виявлену ним пластикову іграшку, всередині із трьома полімерними пакетами з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, до лівої внутрішньої кишені куртки, у яку він був одягнутий, тим самим придбав та розпочав зберігати психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту, після чого почав покидати місце.
Так, 30 березня 2026 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, за адресою: м. київ, вул. Іжкарська, 10-А, працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 , у якого у подальшому, під час особистого обшуку, у лівій внутрішній кишені куртки, у яку він був одягнутий, було виявлено та вилучено іграшку, всередині із трьома полімерними пакетами з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 1,069 г, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03.06.2009 № 589 придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, протягом року після засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.
Амфетамін згідно з постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 30 березня 2026 року, приблизно о 15 год. 30 хв., перебував неподалік озера «Синятин», що у Дарницькому районі м. Києва, та у цей час побачив на землі пластикову іграшку, піднявши та оглянувши вміст якої, останній виявив 3 полімерні пакети з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору. Зрозумівши, що вказана речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, для власного вживання, без мети збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, поклав виявлену ним пластикову іграшку, всередині із трьома полімерними пакетами з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, до лівої внутрішньої кишені куртки, у яку він був одягнутий, тим самим придбав та розпочав зберігати психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту, після чого почав покидати місце. Того ж дня був затриманий працівниками поліції, у якого під час особистого обшуку, у лівій внутрішній кишені куртки, у яку він був одягнутий, було виявлено та вилучено іграшку, всередині із трьома полімерними пакетами з пазовими замками, в кожному з яких знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 1,069 г, яку він умисно, незаконно, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту, протягом року після засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. 
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, з середньою освітою, раніше судимого, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює офіційно, тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Ці обставини також були вказані прокурором в обвинувальному акті, з наявністю яких суд погоджується.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд обере покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Також під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, а саме вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі статей 71, 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк один рік десять днів.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 16 грудня 2025 року обвинувачений ОСОБА_5 звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання за вироком суду від 15 травня 2025 року на невідбутий строк 5 місяців 7 днів.

З урахуванням тієї обставини, що обвинвачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за цим кримінальним провадженням під час невідбутого строку умовно-дострокового звільнення, то суд остаточно визначить покарання за сукупністю вироків на підставі статей 71, 72 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2026 року обвинуваченому ОСОБА_5 було запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що продовжує свою дію і на час ухвалення цього вироку до 01 червня 2026 року.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання під вартою з 30 березня 2026 року (день фактичного затримання) до 01 квітня 2026 року (день звільнення з-під варти у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту), тобто 3 дні.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк цілодобового домашнього арешту, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню тримання під вартою. З 01 квітня до 01 червня 2026 року 62 дні цілодобового домашнього арешту, що відповідають 21 дню тримання під вартою.

Загалом зарахувати у строк відбування покарання 24 дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_5 у порядку виконання цього вироку.

До набрання вироком запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до строку, вказаного в ухвалі слідчого судді, тобто до 01 червня 2026 року, залишити без зміни.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта від 31 березня 2026 року № СЕ-19/111-26/17104-ТВ) у розмірі 2 228,50 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 1,069 г, о поміщена до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 009003), знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6