Справа №464/1968/26
Провадження №2/463/1837/26
ЗАОЧНЕ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року     м.Львів

Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Яворського С.Й.,
секретаря судового засідання - Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "СІТІ КОЛЕКТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:
позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №5671766 від 22.07.2025 року у розмірі 19 756,0 гривень.
Позовні вимоги мотивує тим, що 22.07.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №5671766 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Предметом вказаного договору, було надання відповідачу грошових коштів у розмірі 3 000 гривень, строком користування 353 днів, стандартна процентна ставка становить 0,0010%. Вказує, що згідно п.6.1., 6.2 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5671766 від 22.07.2025 року, передбачено, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. Стверджує, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника.
25.11.2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"», укладено договір факторингу №ДО-20251125 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між відповідачем та ТОВ «Мілоан», перейшло до позивача - ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"». Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №5671766 від 22.07.2025 року. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з цим вказує, що ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект" вимушене звернутись із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме повернення кредитних коштів, відсотків у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язання за кредитним договором. Заборгованість відповідача перед позивачем становить: 19 756,0 гривень з яких заборгованість за тілом кредиту - 3 000 гривень; заборгованість за комісією за надання кредиту- 3 756,0 гривень та 6 000 гривень заборгованість за штрафними санкціями, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь та сплачений судовий збір, а також витрати пов`язані з надсиланням поштового відправлення відповідачу та витрати на правову допомогу.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 24.03.2026 року, справу передано за підсудністю на розгляд Личаківського районного суду м.Львова.
Матеріали справи поступили до суду 24.04.2026 року.
Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 28.04.2026 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено строк та черговість подання заяв по суті справи.
Представник позивача до суду не з`явився, однак подав суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, поштове відправлення повернуте з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подав.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 22.05.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект » слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.07.2025 року між Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та відповідачем укладено кредитний договір №5671766, згідно з яким товариство надало відповідачеві у власність грошові кошти, в межах строку дії договору, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Відповідно до пунктами 1.2., 1.3., 1.5., 1.5.3., 1.5.4 договору сума кредиту становить 3 000,00 гривень. Кредит надається строком на 353 днів з 22.07.2025 року. Комісія за надання кредиту 690,00 гривень, яка нараховується за ставкою 23,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 0,0010% відсотків на фактичну заборогованість за кредитом. Загальні витрати за кредитом складають 13 326,00 гривень.
Розділом 4 договору передбачено відповідальність позичальником зобов`язань з повернення кредиту.
Судом також встановлено, що відповідачем підписано договір позики №5671766 від 22.07.2025 року електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на - телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Підписанням договору позики відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Правилами надання коштів у позику передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст.12 ЗУ "Про електронну комерцію", за допомогою 4 Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст.3, ст.12, п. 12 ст.11 ЗУ "Про електронну комерцію", ч. 1ст. 205 Цивільного Кодексу України). Відповідно до підписаної пропозиції (оферти) відповідач отримав кредит у розмірі 3 000, 00 гривень, строк користування кредитом 353 днів, процентна ставка 0,0010%, стандартна (базова) ставка 0,0010%, комісія за надання кредиту 23,00% від суми кредиту, що становить 690,0 гривень.
Анкетою-заявкою на кредит №5671766 від 22.07.2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію ТОВ «Мілоан».
З платіжного доручення №158329623 від 22.07.2025 вбачається факт перерахування ТОВ "Мілоан" на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 3 000 гривень (а.с.18).
Судом також встановлено, що 25.11.2025 року між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Сіті Колект"» було укладено договір факторингу №ДО-20251125, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5671766 від 22.07.2025 року, що підтверджується витягом з додатку до договору факторингу, де у списку боржників, значиться відповідач ОСОБА_1 .. Сума загальної заборгованості відповідача становить 19 756,0 гривень, з яких 3 000,0 гривень заборгованість за тілом кредиту, 3,756,0 гривень заборгованість за комісією за надання кредиту та 6000,0 гривень заборгованість за штрафними санкціями.
З платіжної інструкції №414 від 25.11.2025 року та картки обліку виконання договору від 25.11.2025 року вбачається про перерахування грошових коштів ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Колект"» на рахунок ТОВ «Мілоан» за оплату про відступлення права вимоги згідно договору №ДО-20251125 від 25.11.2025 року.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційноправові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційнотелекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно із ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч.8 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційнотелекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
За змістом ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошовї суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором №5671766 від 22.07.2025 року, як і договором факторингу, який є чинним, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитодавцю відповідачем не надано, а тому вимога ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Колект" про стягнення з відповідача заборгованості підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість. 
Однак, згідно кредитного договору №5671766 від 22.07.2025 року розмір комісії за надання кредиту становить 23 % від суми кредиту, тобто 690,0 гривень, натомість позивач просить стягнути з відповідача комісію у розмірі 3 756,0 гривень, судом дана вимога не береться до уваги так вона не знайшла свого підтвердження у матеріалах справи.
Водночас, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Вказане позивачем не ураховано при здійсненні розрахунку заборгованості щодо стягнення штрафних санкцій в розмірі 6 000 гривень.
Отже, штрафні санкції в розмірі 6 000 гривень не підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином розмір заборгованості за договором про споживчий кредит №5671766 від 22.07.2025 року становить 3 000,0 гривень, внаслідок чого до примусового стягнення підлягає виключно ця сума.
У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю.
Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати, які складаються з наступного: судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 2 662,40 гривень, 381,74 гривень судових витрат повязаних з підготовкою та направлення документів боржнику та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,0 гривень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.1 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить надання професійної правничої допомоги.
Згідно з ч.2 ст.137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Оскільки позов, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено у не повному обсязі, з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути 404,29 гривень сплаченого при подачі позову судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 1 062,97 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача судових витрат пов`язаних із підготовкою та направленням документів боржнику у розмірі 381,74 гривень, суд зазначає наступне, згідно договору №ДТ-СК-30102025 від 30.10.2025 року про надання послуг/виконання робіт з друку, упаковки і розсилки документів, зберігання бланків, конвертів, іншої продукції, додатку №3 до договору від 28.01.2026 року, вбачається перелік послуг понесених позивачем, однак у матеріалах справи відсутнє підтвердження позивача про факт понесення ним вищезазначених витрат, зокрема відсутня квитанція про оплату таких послуг. У зв`язку із вищенаведеним суд відмовляє у задоволені даної вимоги, так як така не знайшла свого підтвердження у матеріалах справи.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд- 

ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "СІТІ КОЛЕКТ" – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "СІТІ КОЛЕКТ" заборгованість за кредитним договором №5671766 від 22.07.2025 року у розмірі 3 000,0 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "СІТІ КОЛЕКТ" судовий збір у розмірі 404,29 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 062,97 гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія “СІТІ КОЛЕКТ", місцезнаходження: 02154, м.Київ, пр-т.Соборності,30А, офіс 321, код ЄДРПОУ 43950742.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Повний текст рішення суду складено 01.06.2026 року.

Суддя С.Й. Яворський