Справа №541/1205/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю секретаря судових засідань Марченко А.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- 

в с т а н о в и в:

06 квітня 2026 року адвокат Замоздра В.В., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача по лінії матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 01 квітня 2025 року перебувала на повному державному утриманні у відділенні стаціонарного догляду Центру надання соціальних послуг, що по АДРЕСА_1 . Поховання ОСОБА_2 здійснила позивач ОСОБА_1 , яка у березні 2026 року дізналася про наявність заповіту на її ім`я, оригінал якого знайшла серед особистих речей ОСОБА_2 .
Про існування заповіту ОСОБА_1 не знала, а при житті покійна тітка ніколи не розповідала про нього. 
Оскільки ОСОБА_2 ніколи не говорила про існування заповіту та намір заповісти, все належне їй майно, позивачу ОСОБА_1 , остання й не розраховувала на будь - які спадкові права після смерті тітки. 
Зважаючи на незначний проміжок часу між закінченням стоку на прийняття спадщини та подачею позовної заяви до суду, адвокат Замоздра В.В. просила врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк пропущений останньою з поважних причин. 
На підтвердження заявлених вимог, адвокат Замоздра В.В. просила витребувати у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіної П.Б. інформацію щодо заведення спадкової справи, наявності заповіту, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, або оформили спадкові права після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09 квітня 2026 року, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини передано за підсудністю на розгляд Шишацькому районному суду Полтавської області ( а.с. 32-33 ).

05 травня 2026 року матеріали цивільної справи № 541/1205/26 надійшли на адресу Шишацького районного суду Полтавської області ( а.с. 37 ). 

Ухвалою суду від 05 травня 2026 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09 год. 05 хв. 01 червня 2026 року. 
Клопотання представника позивача – адвоката Замоздри В.В. про витребування доказів задоволено ( а.с. 40 ).

15 травня 2026 року на адресу суду від приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Плаксіної П.Б. надійшла витребувана судом інформація ( а.с. 45 - 47 ).

01 червня 2026 року від сільського голови Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області Тищицького О. на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи у відсутність представника відповідача ( а.с. 56 ). 

Ухвалою суду від 01 червня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні о 08 год. 00 хв. 18 червня 2026 року ( а.с. 51 ). 

Ухвалою суду від 18 червня 2026 року клопотання представника позивача – адвоката Замоздри В.В. про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи за позовом ОСОБА_1 відкладено до 09 год. 00 хв. 03 липня 2026 року ( а.с. 59 ). 

03 липня 2026 року представник позивача – адвокат Замоздра В.В. звернулася до суду з клопотанням про підтримання заявлених вимог і розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 ( а.с. 61 ). 

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судом розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 

За таких обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності її учасників. 

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 

Перевіривши фактичні обставини справи належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків. 

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ковалівка Миргородського району Полтавської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2025 року, виданим виконавчим комітетом Великосорочинськї сільської ради Миргородського району Полтавської області ( а.с. 14 ). 

Відповідно до довідки центру надання соціальних послуг та архівної справи Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за вих. № 01-11/62 від 10 березня 2026 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 квітня 2025 року перебувала на повному державному утриманні у відділенні стаціонарного догляду Центру надання соціальних послуг та архівної справи Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Ковалівка, вул. Шкільна, 3. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла під час перебування у відділенні стаціонарного догляду ( а.с. 15 ). 

Згідно довідки виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 08-06/3/16 від 18 березня 2026 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 серпня 1979 року по 21 лютого 2025 року ( а.с. 16 ). 

За своє життя, 11 квітня 2005 року ОСОБА_2 , 1936 року народження, заповідала все належне їй майно ОСОБА_1 .
Заповіт посвідчено 11 квітня 2005 року секретарем виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Марченко Н.І. та зареєстровано в реєстрі з а № 25 ( а.с 17 ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 

Таким чином, до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить:
- земельна ділянка (кадастровий номер 5325782601:01:001:0328), площею 0,1900 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована в АДРЕСА_1 на підставі рішення від 04.09.2009 року, 26 (позачергової) сесії Ковалівської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010957300107, про що свідчить державний акт серії ЯИ № 640735 ( а.с. 20 );

- земельна ділянка (кадастровий номер 5325782601:01:001:0327), площею 0,2507 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд і розташована в АДРЕСА_1 на підставі рішення від 04.09.2009 року, 26 сесії 5 скликання Ковалівської сільської ради та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010957300214, про що свідчить державний акт серії ЯИ № 647045 ( а.с. 21 );

- земельна ділянка, площею 3.18 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Ковалівської сільської ради на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1362 від 09.11.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 112, про що свідчить державний акт серії І-ПЛ № 051791 ( а.с. 22 ).

У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У силу ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Із інформації приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Плаксіної П.Б. № 43/01-16 від 17 березня 2026 року, слідує, що ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса з усним зверненням щодо роз`яснення законодавства України щодо спадкових прав на майно, що залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з чим їй роз`яснено, що оформлення спадкових прав відбувається шляхом заведення спадкової справи до майна померлої особи та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину. Оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини протягом строку для прийняття спадщини та не надала відомості про факт постійного проживання з померлим, рекомендовано звернутися з позовом до суду для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини ( а.с. 18 ). 
Станом на 17 березня 2026 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з спадкового реєстру № 84543941 від 17 березня 2026 року ( а.с. 45 - 46 ). 

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20) вказано, що: «як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 756/957/18 (провадження № 61-5590св21) вказано, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, строки на подання заяви про прийняття спадщини не визнаються преклюзивними, можуть бути поновлені з дотриманням правил частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16».
Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. 
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою ( пункти 53 - 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24) зазначено, що:
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.
Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.
Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.
Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду вказала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом».

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, а також те, що позивач, хоча і є спадкоємцем п`ятої черги за законом, не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не знала про наявність заповіту, про наявність якого їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про прийняття спадщини, відтак приходить до висновку, що, у даному випадку, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьоїстатті 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, вимога про надання тримісячного додаткового строку для звернення у нотаріальну контору підлягає частковому задоволенню, позаяк для вирішення цього питання суд вважає достатнім надання місячного строку.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю один місяць, з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволені решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

відповідач: Великосорочинська сільська рада Миргородського району Полтавської області, адреса місцезнаходження: 37645, Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сороченці, площа Гоголя, 26, код ЄДРПОУ 24832716. 

Повний текст рішення складено 03 липня 2026 року.

Головуючий суддя: