ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18.05.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/92/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянувши без повідомлення учасників справи клопотання (вх. № 4277/26 від 07.05.2026) представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" - адвокатки Кропивницької У.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та клопотання (вх. № 8689/26 від 07.05.2026) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" - адвоката Сороки О.Є. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 909/92/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення 1 764 120,00 грн,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛТЕХ" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 1 764 120,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 909/92/26; суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
05.05.2026 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким вищезазначений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення 1 764 120,00 грн задовольнив частково; стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" 1 600 000,00 грн безпідставно набутих коштів, стягнутих на виконання постанов про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 104-ДПС від 04.12.2024, № 112-ДПС від 18.12.2024, № 119-ДПС від 26.12.2024 та № 1-ДПС від 08.01.2025, винесених Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці; стягнув з Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" судовий збір у розмірі 19 200,00 грн; відмовив в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області в частині стягнення 164 120,00 грн; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1969,44 грн поклав на позивача.
07.05.2026 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" до суду від представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" надійшли такі клопотання:
- від адвокатки Кропивницької У.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн та їх стягнення у розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог;
- від адвоката Сороки О.Є. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
08.05.2026 суд постановив ухвалу, якою прийняв вищевказані клопотання до розгляду та повідомив Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, що додаткове рішення у справі № 909/92/26 буде ухвалене протягом десяти днів з дня надходження заяви про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. З урахуванням зазначеного строку відповідачу надано можливість не пізніше 14.05.2026 подати суду свої заперечення чи пояснення щодо поданої заяви.
08.05.2026 до суду від представниці відповідача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 8753/26), в якому Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника ТОВ "Спешлтех" Кропивницької У.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Відповідач вважає, що визначений адвокатом позивача у детальному описі правничих послуг час наданих послуг - є явно завищеним, оскільки загальний час на надання правничих послуг в суді першої інстанції щодо підготовки та подання до суду позовної заяви обгрунтовано не становить 16 годин, про що зазначено адвокатом.
Також відповідач звертає увагу суду, що пункти 3, 4 тексту позовної заяви містять той самий опис фактичних обставин справи, що і в досудовій претензії. 
За наведеного, з урахування критеріїв пропорційності, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, на переконання Міжрегіонального управління, розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, який може підлягати стягненню із відповідача на користь позивача об`єктивно не може становити 10 000 гривень.
11.05.2026 до суду від представниці відповідача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх. № 8768/26), в якому Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника ТОВ "Спешлтех" Сороки О.Є. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. 
У поданому клопотанні позивач стверджує, що з урахування критеріїв пропорційності, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, розмір витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, який може підлягати стягненню із відповідача на користь позивача об`єктивно не може становити 5000 гривень.
Розглянувши клопотання представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, клопотання представниці Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.
Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до приписів вказаної вище норми, при поданні позовної заяви позивач повідомив суд про понесення витрат зі сплати судового збору у розмірі 21 169,44 грн. 
Також позивач повідомив, що користується правничою допомогою адвоката.
Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, становить 15 000,00 грн. Докази на підтвердження їх понесення будуть надані у визначений процесуальним законом строк і порядок.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника - адвокатку Кропивницьку У.М., подано (у копіях документів):
- договір про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року;
- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року;
- детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 909/92/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення коштів (Договір про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року).
Також на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника - адвоката Сороку О.Є., подано (у копіях документів):
- договір про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року;
- акт здачі-приймання наданих послуг від 05 травня 2026 року.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень зазначеної вище норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу інших судових витрат (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу) визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, визначаючи суму відшкодування, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 р. у справі № 904/3583/19 та 26 січня 2022 р. у справі № 910/20883/20).
Як зазначено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника - адвокатку Кропивницьку У.М., подано (у копіях документів):
- договір про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року;
- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року;
- детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 909/92/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" до Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про стягнення коштів (Договір про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року).
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 03 грудня 2024 року між позивачем (клієнт) та адвокатом Кропивницькою Уляною Миколаївною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 03/12/24.
Пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що адвокат приймає на себе доручення по наданню клієнту правової допомоги та представництву інтересів клієнта перед усіма органами державної влади та органами місцевого самоврядування, в органах, установах, підприємствах та організаціях усіх форм власності, усіх судових та правоохоронних органах України, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар та фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору. 
Відповідно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги, за надання передбачених договором послуг клієнт виплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається сторонами за їх спільною домовленістю. Детальна вартість наданих адвокатом послуг та порядок оплати можуть бути погоджені сторонами додатково.
Згідно з п. 3.3. договору про надання правової допомоги, здавання послуг Адвокатом та приймання їх результатів клієнтом оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами Договору.
Пунктом 3.5. договору про надання правової допомоги встановлено, що розрахунки за договором здійснюються на підставі виставленого рахунку та підлягають оплаті не пізніше 3 (трьох) днів з моменту його отримання клієнтом. 
Адвокат Кропивницька Уляна Миколаївна та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" (клієнт) на виконання умов договору про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року склали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) про наступне:
Адвокат надав клієнту правову допомогу відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року, а саме: 
1) підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування та збір доказів, аналіз судової практики; вартість послуги - 2000 грн;
2) складання, оформлення та надсилання позовної заяви; вартість послуги - 4000 грн;
3) складання, оформлення та надсилання інших процесуальних документів, відповідь на відзив, клопотання, заяви; вартість послуги - 3000 грн;
4) складання, оформлення та надсилання досудової претензії; вартість послуги - 1000 грн.
В акті зазначено, що клієнт підтверджує факт отримання зазначених послуг та не має претензій щодо їх обсягу, якості та строків виконання. 
У детальному описі наданих послуг професійної правничої допомоги по справі № 909/92/26 зазначено таке:
1. Підготовка до розгляду справи: проведення правового аналізу фактичних обставин справи та наданих документів, визначення правової позиції, аналіз норм чинного законодавства та актуальної практики Верховного суду, формування доказової бази, збір та систематизація доказів, підготовка матеріалів для звернення до суду (4 год) - 2 000 грн.
2. Складання, оформлення та подання позовної заяви; підготовка тексту позовної заяви, формування додатків до позову, підготовка пакету документів та подання позовної заяви до суду (5 год) - 4000,00 грн.
3. Складання, оформлення та надсилання інших процесуальних документів: відповідь на відзив, клопотання, заява (5 год) - 3000,00 грн.
4. Складання, оформлення та надсилання досудової претензії: аналіз підстав для досудового врегулювання спору, підготовка тексту претензії із викладенням порушень та вимог, оформлення додатків, підготовка та надсилання претензії іншій стороні (2 год) - 1000,00 грн.
Всього: 10 000 грн.
Щодо розподілу заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом Кропивницькою Уляною Миколаївною згідно договору про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року суд зазначає таке.
При дослідженні доказів наданих позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу через свого представника - адвокатку Кропивницьку У.М. судом встановлено, що у вартість понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року окремо включено: підготовка до розгляду справи - аналіз фактичних обставин справи, формування та збір доказів, аналіз судової практики (п.1); складання, оформлення та надсилання позовної заяви (п.2).
Однак, зазначені у п. 1, 2 послуги стосуються одного і того ж виду правничої допомоги, адже підготовка адвокатом обґрунтованої позовної заяви неможлива без аналізу фактичних обставин справи, формування та збору доказів, аналізу судової практики.
За таких обставин, суд зменшує заявлений до відшкодування розмір правничої допомоги 6000,00 грн, викладений у пунктах 1, 2 Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги, до 5000,00 грн.
Також суд виключає 1000,00 грн за правничу допомогу, викладену у пункті 4 Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги (складання, оформлення та надсилання досудової претензії), оскільки такі дії не пов`язані з правовою допомогою при розгляді справи в суді. 
При цьому суд звертає увагу позивача, що претензія - це письмова вимога однієї сторони договору до іншої про врегулювання спору або відшкодування збитків, пов`язаних з порушенням договірних зобов`язань, яка є формою досудового врегулювання спору і передує можливому судовому розгляду. Відтак, звернення із претензією в разі порушення умов господарського договору є правом, а не обов`язком потерпілої сторони.
За наведеного, понесені позивачем витрати на правову допомогу в частині складання, оформлення та надсилання досудової претензії є необов`язковими та такими, що не пов`язані з розглядом справи. 
Також, як зазначено вище, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника - адвоката Сороку О.Є., подано (у копіях документів):
- договір про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року;
- акт здачі-приймання наданих послуг від 05 травня 2026 року.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 20 лютого 2026 року між позивачем (клієнт) та адвокатом Сорокою Орестом Євгеновичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 20.
Пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів, подання (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта у будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої влади, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної податкової служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції тощо з будь-яких питань.
Відповідно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги, розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу може бути визначений у додатку до нього та/або у Акті наданих послуг.
05 травня 2026 року адвокат Сорока Орест Євгенович та Товариство з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" (клієнт) склали Акт про те, що на підставі договору про надання правової допомоги № 20 від 20.02.2026 надані наступні послуги: участь у судових засіданнях - 22.04.2026, 05.05.2026; підготовка до судових засідань; вивчення матеріалів судової справи, законодавства України та судової практики у справі № 909/92/26.
Загальна вартість робіт (послуг) складає 5000 гривень.
В акті здачі-приймання наданих послуг зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має.
Щодо розподілу заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надану адвокатом Сорокою Орестом Євгеновичем згідно договору про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року суд зазначає таке.
При дослідженні доказів наданих позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу через свого представника - адвоката Сороку О.Є. судом встановлено, що у вартість понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року включено: участь у судових засіданнях - 22.04.2026, 05.05.2026; підготовка до судових засідань; вивчення матеріалів судової справи, законодавства України та судової практики у справі № 909/92/26. Загальна вартість робіт (послуг) складає 5000 гривень.
Суд констатує, що участь адвоката у судових засіданнях неможлива без вивчення матеріалів судової справи, законодавства України та судової практики, отже, зазначені в акті послуги стосуються одного і того ж виду правничої допомоги.
За наведеного, суд зменшує заявлений до відшкодування розмір правничої допомоги 5000,00 грн, який визначений в акті здачі-приймання наданих послуг від 05 травня 2026 року, до 4000,00 грн.
Суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 грн (10 000 грн + 5000 грн) не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірними з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Склад та розмір судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Перевіривши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвокатів в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати є неспівмірними з обсягом виконаної роботи та складністю справи. 
При цьому судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати на правову допомогу були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
За наведеного, з огляду на недотримання вимог стосовно співмірності заявлених до стягнення витрат із складністю наданої правничої допомоги, її обсягом та часом, витраченим адвокатами на виконання останньої, застосувавши критерії ч. 4 ст. 126 ГПК України та на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 12 000,00 грн (8000,00 грн за надання професійної правничої допомоги адвокатом Кропивницькою Уляною Миколаївною згідно договору про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року; 4000,00 грн за надання професійної правничої допомоги адвокатом Сорокою Орестом Євгеновичем згідно договору про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року). 
Суд вважає підставними доводи Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, що заявлені витрати є неспівмірними з обсягом виконаної роботи та складністю справи. 
За таких обставин наявні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 12 000 грн (8000 грн за надання професійної правничої допомоги адвокатом Кропивницькою Уляною Миколаївною згідно договору про надання правової допомоги № 03/12/24 від 03 грудня 2024 року + 4000,00 грн за надання професійної правничої допомоги адвокатом Сорокою Орестом Євгеновичем згідно договору про надання правової допомоги № 20 від 20 лютого 2026 року).
У контексті викладеного, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає вищевказаним критеріям, у даній справі, за представництво інтересів позивача, складає 12 000,00 грн, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з наданою адвокатами правничою допомогою клієнту.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, суд вважає суму судових витрат на правову допомогу 12 000,00 грн розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у справі № 909/92/26 позов задоволено частково (1 600 000,00 грн із 1 764 120,00 грн, тобто в пропорції 90,70 %), то з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 884 грн (8000 грн ? 90,70%) +(4000 грн ? 90,70%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог та виходячи з розміру витрат, які за висновком суду підлягають розподілу між сторонами.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

клопотання представниці Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" - адвокатки Кропивницької У.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" - адвоката Сороки О.Є. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Франка, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи: 44840602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешлтех" (79007, Львівська обл., м. Львів, вул. Данилишина Д., буд. 6, оф. 206; ідентифікаційний код юридичної особи: 45459088) 10 884 (десять тисяч вісімсот сорок чотири) грн 00 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокатів Кропивницької Уляни Миколаївни та Сороки Ореста Євгеновича. 
В задоволенні решти клопотань відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк