справа № 166/630/26
провадження № 2/166/483/26
категорія: 38

РІШЕННЯ
іменем України
26 травня 2026 року с-ще Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого – судді Cвистун О.М., з участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Представник позивача Шестопал К.С. в інтересах ТОВ "Укр Кредит Фінанс" звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1507-2158 від 03.02.2025.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 03 лютого 2025 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 , за допомогою вебсайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1507-2158 (далі – Кредитний договір). Згідно з умовами Кредитного договору позивач узяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 29500 грн зі строком кредитування 300 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту – 20% від суми кредиту; знижена % ставка – 0,90% в день; стандартна % ставка – 1 % в день.
ТОВ "Укр Кредит Фінанс" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Однак відповідач порушив узяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 18 березня 2026 року допустив заборгованість за Кредитним договором, яка становить 138237 грн, з яких 29500 грн – заборгованість за кредитом, 88087 грн – заборгованість за нарахованими процентами, 14750 грн – заборгованість по процентах річних на підставі ст. 625 ЦК України, 5900 грн – заборгованість по комісії.
Просить суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором у сумі 138237 грн та судові витрати у розмірі 2662 грн 40 коп., пов`язані зі сплатою позивачем судового збору.
Ухвалою суду від 20.04.2026 справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, установлено відповідачу строк для подання відзиву, призначено розгляд справи на 26 травня 2026 року.
Представник відповідача 04 травня 2026 року скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що умовами договору встановлено прямий обов`язок позивача перераховувати кошти виключно з банківського рахунку. Незважаючи на посилання позивача у тексті позовної заяви про те, що перерахування коштів здійснювалося через ТОВ "ФК "Контрактовий дім", у додатках до позову не надано жодного договору, укладеного між останнім та ТОВ "Укр Кредит Фінанс", який би підтверджував правовідносини між цими юридичними особами та делегування повноважень на перерахування коштів. Також зазначив про безпідставність вимоги щодо стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 5900 грн, оскільки позивач фактично не надав та не перерахував кредитні кошти, а тому він не міг надавати послуги з видачі кредиту чи понести будь-які пов`язані з цим витрати. Крім того, з посиланням на позицію Верховного Суду зазначив про явно завищеність відсотків нарахованих за умовами Кредитного договору. Щодо нарахування відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України, зазначив, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також вказав, що долучена до матеріалів справи копія витягу з посадової інструкції не містить жодних відміток про її засвідченість, у зв`язку з чим вона є неналежним доказом на підтвердження повноважень представника позивача. Зазначив попередній розрахунок суми судових витрат, які очікує понести відповідач у зв`язку з розглядом справи у сумі 11000 грн. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Позивач, отримавши 04 травня 2026 року через Електронний кабінет ЄСІТС відзив та додані до нього матеріали, відповідь на відзив не подав. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволенняз таких підстав.
Суд установив, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі – Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Установлено, що 03 лютого 2025 року між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою вебсайту (https://navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр Кредит Фінанс", у рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір, який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора – А8656. Згідно з умовами Кредитного договору позивач узяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 29500 грн (п. 4.1 Кредитного договору) зі строком кредитування 300 календарних днів (п. 4.10 Кредитного договору); комісія за видачу кредиту становить 20% від суми наданого кредиту (п. 4.7 Кредитного договору); базовий період 14 календарних днів (п. 4.4 Кредитного договору); стандартна процентна ставка 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку дії договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою ставкою (п. 4.6 Кредитного договору); знижена процентна ставка 0,90% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору (п. 10.2 Кредитного договору).
Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної п. 4.1 Кредитного договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу.
Згідно з п. 5.1 Кредитного договору відповідач зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит у останні дні останніх 8 базових періодів сктроку кредитування згідно графіку платежів за договором за зниженою процентною ставкою, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. 
Пунктом 8.4 Кредитного договору сторони погодили, що у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту та/абосуми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 процентів річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦК України.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку в розмірі 1% за кожен день користування кредитом, за виключенням строку використання відповідачем права користування кредитом за зниженою процентною ставкою 0,9% в день, яку має сплатити відповідач у межах 300-от денного строку кредитування.
На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 29500 грн представником позивача надано лист ТОВ "ФК "Контрактовий дім" № 230949-1552742999-30032026 та довідку ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту № 1507-2158 від 03.02.2025.
Згідно з наведеним позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом на 18 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 на погашення заборгованості перед ТОВ "Укр Кредит Фінанс" не здійснено жодного платежу.
Представником відповідача заперечень щодо вказаного розрахунку в частині внесення ОСОБА_1 грошових коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості не наведено.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо доводів представника відповідача про недоведеність факту видачі кредиту та відсутності доказів залучення третіх осіб як підрядника.
Згідно з розділом 1 паспорту споживчого кредиту Національним банком України внесено запис до Державного реєстру фінансових установ про переоформлення ліцензії ТОВ "Укр Кредит Фінанс" на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту на ліцензію на діяльність фінансової компанії з правом надання послуги – надання коштів та банківських металів у кредит.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про платіжні послуги" до фінансових платіжних послуг належать, зокрема, послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
ТОВ "Укр Кредит Фінанс" не є банківською установою відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ "Укр Кредит Фінанс". Таким чином, позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Оскільки ТОВ "Укр Кредит Фінанс" є фінансовою установою, яка надає кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку ОСОБА_1 чи будь-які документи про отримання відповідачем кредитних коштів є неможливим.
На підтвердження отримання відповідачем коштів та їх неповернення у передбачений договором строк позивачем надано вищевказані лист ТОВ "ФК "Контрактовий дім" № 230949-1552742999-30032026 та довідку ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту № 1507-2158 від 03.02.2025.
Водночас, відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, маючи можливість отримати інформацію щодо відкритих на його ім`я банківських рахунків та виписку по них, на спростування отримання кредиту в сумі 29500 грн не надав жодних доказів.
За наведених обставин, суд уважає доведеним отримання відповідачем суми кредиту в розмірі 29500 грн.
Щодо доводів представника відповідача про безпідставність нарахування комісії за видачу кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20.09.2024 у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24).
Пунктом 4.7 Кредитного договору передбачено нарахування комісії за видачу кредиту, яка становить 20 % від суми виданого кредиту.
Отже, сторони, з урахуванням положень пункту 4.7 Кредитного договору, погодили розмір комісії за видачу кредиту у розмірі 20% від суми виданого кредиту, яка у грошовому виразі становить 5900 грн (29500х20/100).
За наведених обставин, нарахування позивачем комісії за видачу кредиту в сумі 5900 грн є правомірним та таким, що відповдає вимогам Кредитного договору, а також чинного законодавства.
Щодо доводів представника відповідача про нарахування непропорційно великих відсотків від тіла кредиту.
Частиною 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 4.16 Кредитного договору наведено розрахунок денної процентної ставки, яка становить 0,946%.
Вказаний розрахунок проведений за формулою, наведено у ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування"
Таким чином, розмір відсотків за користування кредитом, які нараховувались відповідачу у відповідності до умов Кредитного договору, відповідають вимогам чинного законодавства та не перевищують встановлених законодавчих обмежень на момент укладення договору.
Щодо нарахування позивачем штрафних санкцій у виді відсотків за ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи наведене, боржник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Штраф, штрафні санкції нараховані за ч. 2 ст. 625 ЦК України включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з долученим представником позивача розрахунком за Кредитним договором позивачем у період воєнного стану нараховано відсотки за ст. 625 ЦК України в сумі 14750 грн.
За наведених обставин, враховуючи, що дані відсотки за ст. 625 ЦК України позивачем нараховано після 24 лютого 2022 року, дія воєнного стану з моменту укладення договору до розгляду справи у суді не припинялася, суд уважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Щодо доводів представника відповідача про відсутність повноважень в особи, яка підписала позовну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України позовна заява підписується заявником чи його представником.
Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
З матеріалів справи убачається, що позовна заява ТОВ "Укр Кредит Фінанс" підписана та подана представником Шестопал К.С. на підставі довіреності від 26.11.2025, яка видана директором ТОВ "Укр Кредит Фінанс" Резуєвим Є.В. у порядку передоручення.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Резуєв Є.В. є керівником ТОВ "Укр Кредит Фінанс".
Довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" № 29 від 20.11.2025 стверджується, що ОСОБА_2 працює у ТОВ "Укр Кредит Фінанс" на посаді юристконсульта відділу юридичного стягнення заборгованості за основим місцем роботи.
Таким чином, представником позивача при зверненні до суду з позовом долучено належні та достатні докази на здійснення нею представництва інтересів ТОВ "Укр Кредит Фінанс" у суді.
Згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості, станом на 18 березня 2026 року заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором становить 138237 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 29500 грн, залишку відсотків – 88087 грн, залишку відсотків за ст. 625 ЦК України – 14750 грн, залишку комісій – 5900 грн.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 29500 грн, правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 88087 грн та комісії у розмірі 5900 грн, відсутність будь-яких платежів зі сторони відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 123487 грн, яка складається із вказаних складових.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2378 грн 32 коп. (123487/138237*2662,40).
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником відповідача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої (правової) допомоги від 10.01.2026, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро "Стеганцов Михайло"; ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Стеганцовим М.С. від 12.01.2026; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 6180 від 23.02.2022; акт приймання-передачі наданих правових (юридичних) послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 22.05.2026, згідно з яким АБ "Стеганцов Михайло" надало правову допомогу ОСОБА_1 до договору про надання правової допомоги на загальну суму 11000 грн.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною.
Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс відповідач є реальними, доведеними, тобто такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Отже, враховуючи що позов було задоволено частково (відмовлено у задоволенні позову на 11%), суд дійшов висновку, що з позивача на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 1210 грн (11000 х 11 / 100).
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
За наведених обставин, слід зобов`язати відповідача сплатити позивачу різницю у сумі судових витрат, яка становить 1168 грн 32 коп. (2378 грн 32 коп. судового збору - 1210 грн витрат на правову допомогу).
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд   
ухвалив :
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1507-2158 від 03 лютого 2025 рокув розмірі 123487 (сто двадцять три тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень, з яких: 29500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень заборгованість за тілом кредиту, 88087 (вісімдесят вісім тисяч вісімдесят сім) гривень заборгованість за процентами, 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень заборгованість за комісією. 
Стягнути із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" 1168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) гривень 32 (тридцять дві) копійки судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс", код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407;
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ратнівського
районного суду О.М. Свистун